Chce hacknout ovládání klimatizace Steel Mountain.
Chce zvednout teplotu, aby to zničilo ty pásky.
- Uděláme to tak. - Napíšu svýmu člověku v Dark Army.
- V nejnebezpečnější skupině hackerů? - Má můj účet, Ollie.
Nemůžeme kvůli tomu infikovat síť AllSafu. Přišel bych o práci.
Evil Corp zlepšuje bezpečnostní protokol.
- Kopírujou všechny zálohovací pásky. - Uděláme to dneska.
Její manžel, Scott Knowles. Rada už ho zřejmě prověřila.
Měli bychom s nimi brzy povečeřet.
Chci vás tam, kam patříte. Tady, se mnou.
Jsem spokojený tam, kde jsem.
- Nezklam mě, dobře? - Ta holka je moje.
- Máš prsty v zatčení Very? - Je to můj plán, půjdu tam já.
Před nimi to možná schováš, ale já poznám feťáka, když ho vidím.
- Jsem sám. - Nejsi. Já nikam neodejdu, kluku.
Kéž bych měla lepší zprávy, ale bohužel vás nepropustí.
Vzala jsem tohle, prokurátor toho má víc.
- Na jak dlouho to bude? - Mluvíme tu o letech.
Děláte si srandu? Vy máte dostávat naše lidi ven.
Mají silný případ. Ke každému obvinění mají složky,
váš Twitter, váš Instagram.
- Říkala jste, že na to nepřijdou. - Ani nemůžou, bylo to pojištěný.
Pánové, nejste ve filmu Kód Enigmy. Nebylo to tak komplikované.
A kdo vám poradil obchodovat přes sociální sítě?
Můj odhodlaný mladší bráška.
Víš, kolik jsme loni ušetřili?
Celá operace byla efektivnější. A byli jsme opatrní.
Tweetovali jste každou transakci. To je opak opatrnosti.
Není divu, že vás udal nějaký anonym.
- Kdo jim dal tip? - Říkám, že byl anonymní. Je to fuk,
dostalo se to ven a oni dostali vás.
Nenabízejí žádnou dohodu. Obviní vás z vraždy.
Lidi mě stejně nemůžou odsoudit, to má na starosti vesmír.
Tohle si někdo odskáče. Tak se vyrovnáme s vesmírem.
- Co dál? Nechcete maximální ostrahu. - Nic.
Jestli mě zavřou, je fuk, jaký dveře zabouchnou.
Takže to jsi ty. Tohle jsi zač.
Já tě znám.
Dovolte, pardon. Už mám zaplaceno. Jenom chci poděkovat. Díky, díky.
Omlouvám se. Jen chci poděkovat.
Výborná káva, fantastická obsluha. Kupte si něco pěkného.
Steel Mountain.
Chceme proniknout do zařízení na ochranu dat, které si říká...
KORPORACE STEEL MOUNTAIN NEPRONIKNUTELNÁ
Nic není opravdu neproniknutelný. Takovýhle místa to tvrdí,
a jsou blízko, ale stejně to místo postavili lidi.
Když hacknete správnýho člověka, máte najednou mocný malware.
Lidi se využívají nejlíp.
Nikdy pro mě nebylo těžký hacknout většinu lidí.
Když je posloucháte a sledujete, jejich slabiny jasně září.
- Mobley je žrout, neovládá se. - Nechci tady hmyz, přenáší nemoci.
Romero je všeználek a hypochondr.
Využijeme Billa Harpera. Ten se s tím moc párat nebude.
Ale do druhého podlaží nás nedostane.
A tam mi potřebujeme. Chtěj mluvit s jeho šéfkou Wendy.
Tak nás dostane, kam potřebujeme. My se jí pak z auta zbavíme.
Pak připojíš to Raspberry Pi k ovládání klimatizace a hotovo.
Teď slyšíme my tebe a ty nás.
Pan Robot? Jeho chyba je, že je naprosto šílený.
Je nemocný. Když kamarád skočí z mostu, skočíte taky?
On by skočil bez váhání, jen aby si něco dokázal.
Kdyby tam šel, možná by to celý vyhodil do vzduchu, jak chtěl.
- Nechceš si ještě projít tu mapu? - Zvládnu to.
Dobře, Jamesi Bonde, tak to běž podělat.
Ano, I já mám chyby. Nerad jsem venku. Miluju morfium.
- Pan Sepiol? - Mluvím s tebou, I když neexistuješ.
Sam Sepiol? Pane?
- To jsi ty, Elliote. - Dobře.
Promiňte to čekání. Jako vždy je tu moc práce. Jak vám můžu pomoct?
Potřebuješ tam provést, nic nevymýšlej.
- Rád bych se tu prošel. - Dobře.
Na recepci vám jistě řekli, že prohlídky se domlouvají předem.
Šéfka nám to dává pěkně sežrat.
Jsem Sam Sepiol. Měl byste si mě najít.
Dobře, to nebylo elegantní, ale dá se s tím pracovat.
Ať vaše společnost zavolá na oddělení pro nové klienty
a koncem týdne něco vymyslíme.
Ptejte se na Billa Harpera. Budou vědět, kde mě najít.
Bille, jestli si myslíte, že vás šéfka teď drtí,
tak uvidíte, co udělá, až odsud odejdu.
Nechci jiné datum. Až odejdu, už se nevrátím. Je to na vás, Bille.
Opravdu byste si mě měl najít.
Takhle to nefunguje. Omlouvám se, pane. Mějte se pěkně.
Jdu pryč, nefunguje to.
Bude to fungovat, vydrž.
- Byl jsem až moc divný. - Jako všichni miliardáři. Zpomal.
Není divu, že Wikipedie není přesná. Každý ji může upravit.
Každý ne, ale Mobley má dost kreditů díky dvaceti tisícům článků.
A stejně jí lidé věří a hltají informace všech Mobleyů světa.
Pane Sepiole? Pane Sepiole! Mám pro vás dobré zprávy.
Nech toho, dost. Můžeš na chvíli přestat balit?
Můžeme to vyřešit jako dospělí?
- Miluju tě. - Vždyť ani nevíš, proč brečíš.
- Vezmeme se. - Ollie, necháš toho, prosím?
Angelo, nemůžeš to takhle zahodit.
Promyslela sis to vůbec? Co budeš dělat?
Budeš žít u táty v New Jersey? No tak.
- Ničíš si život. - Možná. Ale zničila jsem I tvůj.
Proč máš mou pracovní kartu?
Ty jsi...
Víš vůbec, co se stane?
To bude mít následky, všechno jim řeknu.
Použila jsem tvůj počítač, tak jim řekni, co chceš.
Myslíš to vážně? Napadlo tě, jak mě to ovlivní?
Napadlo.
Tohle místo je tak velké, že máme vlastní požární stanici.
Přímo v budově, jen pro nás.
A co by byla požární stanice bez hasičského auta?
A na co hasičské auto bez silnic?
Všechno to máme uvnitř, jen si to představte.
Elliote, je čas se Billa zbavit.
- Na světě je tolik informací. - Musíme se do toho opřít.
Musíš zničit Billa, aby ses dostal k jeho šéfce.
Jeden trezor tady má 18600 metrů čtverečných.
To je velikost obchoďáku. A to je jen jeden z nich.
- Bille, kde jsou ty obří trezory? - Na druhém podlaží.
Ale tam prohlídku nedělám, nemám k tomu autorizaci.
Nevezme tě na zmrzlinu, musíme se ho zbavit.
V tomhle plánu není pro Billa místo.
Teď tudy... Všechno v pořádku, pane?
Musíme Billa pomalu zničit. Sundej mu ten úsměv z ksichtu.
Jste v pořádku, pane? Nic neříkáte.
Pusť se do něj, Elliote.
Ty na to máš, Elliote.
Víš, jaký to je, když tě někdo poníží.
Když někdo odhalí to, čeho se na sobě nejvíc bojíš.
Odpověz! Odpověz!
Vstávej. No tak vstaň!
Nenávidím tě. Jsi nula. Jsi k ničemu.
- Zamyslete se nad tím, Bille. - Nad čím?
Kdybyste zemřel, zajímalo by to někoho?
Opravdu by jim na tom záleželo?
Jo, možná by si den pobrečeli,
ale upřímně, všem by to bylo fuk.
Úplně.
Těch pár lidí, co by vám z povinnosti šlo na pohřeb,
by se nejspíš nudilo a odešlo co nejdřív.
To je to, co jste.
Pro nikoho nejste nic.
Zamyslete se nad tím, Bille.
Protože když to uděláte, když si to dovolíte,
zjistíte, že vám říkám pravdu.
Takže abych dál neztrácel čas, zavolejte mi někoho důležitého,
protože vy to nejste, Bille.
Já vám zavolám šéfovou.
A proto je tak snadné využít Billa Harpera.
Je dost zoufalý, aby porušil pravidla a pustil mě dovnitř.
Dost osamělý na to, aby se zlomil.
Potřebuju vedoucí na L1S3.
Neomlouvej se. Skoro ho máš, vedl sis skvěle.
Až Wendy přijde, pošleme jí zprávu, že její těhotná žena rodí.
Až odejde, budeš mít dost času na instalaci toho Pi, jasný?
Jsem Trudy Davisová, je tady nějaký problém?
Pan Sepiol by chtěl někoho zkušenějšího, než jsem já.
Nemám tu vaše jméno.
Jsem Sam Sepiol?
- To je otázka? - Trudy? Trudy?
Připravili jsme se na Wendy, kde je Wendy, sakra?
- Potřebuju mluvit s Wendy. - Znáte ji? Dnes nepřišla do práce.
Co potřebujete, pane Sepiole?
Rád bych viděl druhé podlaží.
Nevím, co vám řekli, ale to nejde. Vyprovodím vás. Můžete jít, Bille.
Pojďte za mnou do vestibulu.
Ta ženská je duch, tohle nejsou její fotky.
Žádný Facebook, Linkedin. Je vdaná třicet let.
Máme telefon jejího muže, ale nemá tu ani fotku.
Žádný koníčky, děti, žádný dluhy ani sexuální úchylky.
- Splacený dům. - Potřebuju přemýšlet.
Výtah je skoro tady.
Ano, tak fungují, když stisknete tlačítko.
Dobře, lidi jsou jen lidi, ne? Nakonec jsou všichni stejní.
Něco milují, chtějí, něčeho se bojí.
Detaily pomáhají, ale nemění zranitelnost lidí.
Jen mění způsob, jak se k té zranitelnosti dostat.
Musím jít, promiňte. Potřebuju do kanceláře.
Recepční vás vyprovodí.
- Co jsi udělal? - Napsal falešnou zprávu od manžela.
NEBEREŠ TELEFON. JSEM V NEMOCNICI, JE TO TO, ČEHO JSME SE BÁLI.
L2 ÚLOŽIŠTĚ DAT
- Je tu scanner dlaně. - Vylez ven.
- Jedny dveře mají normální zámek. - Kde?
Je na konci chodby, na L1 se dej severně.
PŘÍSTUP NA PARKOVIŠTĚ
Ty schody vedou jen na parkoviště.
Jsi na špatné straně budovy.
Musíš se vrátit, projít dveřmi, kterými si přišel a běžet.
Elliote?
Říkal jsem si, že jste to vy. Co tady děláte?
Díky, vítejte zpátky v Křextravaganci.
Křextravagance znamená křídla a extravaganci.
- Víš, co je extravagance? - Jo, velká věc.
- Správně. Jsi nervózní? Těšíš se? - No jo.
Týden tu budeš se mnou, ale klid, je to prostě obsluha.
Já ale nikdy nedělala servírku.
- Tohle je pro mě nový začátek. - Co jsi dělala předtím?
- Prodávala jsem léky. - To muselo vynášet. Co se stalo?
Však víš, Obamacare.
Tak tudy.
KORPORACE STEEL MOUNTAIN
Vítejte v datovém centru Steel Mountain.
Naše zařízení vyhovuje nejvyšším parametrům
a představuje certifikovaný design budovy,
který vám nabízí bezpečnou pevnost na vaše data.
Všechna naše zařízení používají obsáhlá bezpečnostní opatření,
včetně podrobných prověřování... Přesně tak.
...všech dodavatelů a zaměstnanců. Ano.
- Elliote. Rád jsem vás poznal. - Já vás taky.
- Pozdravujte manželku. - Budu.
Ti muži, kterým jsem podal ruku, financují Hizballáh a ISIS.
Nezíral bych na ně.
Věděl, že tady budu? Ví, proč jsem tady?
Sakra, on mě zabije.
- A co ty tady? - Jen rutinní kontrola dat.
AllSafe to dělá pořád.
Ale proč poslali tebe? To technici běžně neřeší, ne?
Máme spoustu dalších povinností, je to kvůli rozpočtu.
Zřejmě nás dnes oba napadlo pracovat chvíli někde jinde.
Říkejme tomu náhoda. Dáte si se mnou oběd?
Jistě. Obědy jím.
Takže jste jako my ostatní.
Pojďte.
Dostal ho, musíme zmizet.
Zůstaneme tady, nic to nemění.
Co si dáte, Elliote? Mají tady spoustu věcí.
Má svou slabost, je arogantní blbec a je na to hrdý.
Záleží mu na tom, co si myslíš, I když mu to nejspíš vadí.
Nadutost Tyrella Wellicka je jeho výhodou I chybou.
- Toho využij. - Bylo by fajn...
Vy jíte tady?
Na tomhle místě?
- To je tvůj plán? Naštvat ho? - Ne, počkej. Ještě počkej.
Nezapomeň, Elliote, na druhém podlaží ztratíme spojení.
Elliote? Elliote? Slyšíš nás vůbec?
Dělá na mě dojem, že jste přijel až sem.
AllSafe skončil, ale vy ho nenecháte zemřít.
Jsme stejní. Jsme perfekcionisti.
Tohohle číšníka vídám posledních sedm let.
Je mu kolem padesáti, možná děti, rozvod, druhá žena, další děti.
A já si říkám, co si o sobě asi myslí?
Jeho životní potenciál dosáhl platu třicet tisíc ročně.
Má úsporné auto, které ještě splácí.
Dvoupokojový byt, přídavky na děti, slevové kupony.
Já bych takový život nesnesl.
Život obyčejného švába, který mi servíruje salát.
Musím na záchod.
Zase je tady ten absťák. Nebo to dělá Tyrell Wellick?
Utahuje si ze mě? Jakou hru to tady hraje?
Jsem jeho malware?
Musel jsem si opláchnout obličej. Těžko se tady dýchá.
Vím, že jste to na Colbyho hodil vy.
- Já ne... - Váš otec pracoval pro Evil Corp.
To je ve veřejných záznamech.
Neudám vás, pokud si to myslíte.
Nemám důkaz. I kdybych ho měl, bylo by mi to fuk.
Jen jsem chtěl znát vaši slabost. A teď ji znám.
Pomsta.
Jak obyčejné. Jako náš číšník.
Ale I neobyčejný člověk, za kterého vás považuji,
je hnán lidskými banalitami.
A bohužel jsme všichni lidé. Až na mě, samozřejmě.
Jen žertuju, Elliote. Užijte si dlouhou cestu domů.
Já zpátky do New Yorku poletím helikoptérou.
Dejte na sebe pozor, Elliote.
AIR-DREAM-SOFTWARE, S.R.O.
- Připraveno, spustíme ty skripty? - Špatně jsi to pochopila.
- Co jsem špatně pochopila? - Admin vyhodil uživatele fsociety.
Byl jste vyhozen z místnosti.
- Vstoupit do místnosti ♪da7Q?9RnPjm. - Přístup zamítnut.
- Ne, blbost. To je blbost! - Co píšou?
Nevím, v podstatě jsou jenom banda pitomců.
- Kam jdeš? - Napravit to. Nikdo jiný to neudělá.
Počkej, Darlene.
Neměla bys je dál pokoušet.
Buď to napravím, nebo podělám. Je to na nich.
- Ahoj, holčičko. - Ahoj, tati.
Proč nejsi v práci?
- Rozešla jsem se s Olliem. - Já vím.
Zrovna mi volal. Pojď dál.
Brečel. Chtěl, abych ti řekl něco ve smyslu:
"Vždycky tě budu milovat, vrať se zpátky, prosím."
- Prý by ti odpustil. - Ježíši.
- Co jsi mu řekl ty? - Žes ho měla opustit už dávno.
- Paráda. - Co se vlastně stalo?
Normální věci. Práce a peníze.
A k tomu mě podvedl.
To podvádění mě nepřekvapuje.
Nechci, abys byla smutná, zlato, ale ten kluk je pitomec.
- Pokud jde o peníze, něco ti dám. - Ne, tati.
Na tvůj profesní rozvoj. Říkej tomu třeba půjčka.
Ale nic mi nevracej.
Budeš bydlet tady, dokud si nenašetříš na byt.
- To po tobě nemůžu chtít. - Taky nechceš, já to chci.
- Máš hlad? - Jo.
Ne, seď a relaxuj.
- Co by sis dala? - Nemusíš mi vařit, tati.
Francouzský toast, hned to bude.
- Kvůli tomu idiotovi máme zpoždění. - Tak máme, oni počkají.
Už jsem ho viděla?
Asi mě nezaujal.
Je to ten, co mluví o víně?
- A ona? - Proč se na ni pořád ptáš?
Protože ještě nevím, co chce, a jsem z toho nervózní.
Nenechávej se unést.
Mělo by to být snadné. Jsou spokojení, nic nechtějí.
Proto jsem nervózní. Někdo takový nemá vůli. Navíc tomu nevěřím.
Každý není tak ufňukaný jako ty, zlato.
A I kdyby byli spokojení
a nic nechtěli, nakonec budou.
Stačí jim vzít, co mají teď.
Proč z toho vycouvali?
Tohle je knihovna. Běž si povídat zpátky na chat.
Vykopli mě z jejich kanálu. Co se stalo?
Máme Steel Mountain, svou roli jsme sehráli skvěle.
- Oba víme, že to nešlo skvěle. - To je fuk, odvolali to.
- Odvolali to, jako by o nic nešlo. - Tady máš svou odpověď.
Ať se tvůj kámoš Whiterose nechová jako baba
a nechá si narůst koule, protože na hlouposti nemáme čas.
Chceš to řešit na veřejnosti?
Zajímá tě vůbec, kdo to slyší?
Přiznej si to, Darlene. Je konec. Jdi od toho.
S tímhle se ke svým lidem vrátit nemůžu.
Řekni mi proč. Říkal jsi, že Dark Army je v tom s náma.
- Mezi námi? - Nenapíšu to na Twitter.
Odvolali to dávno před Steel Mountain.
Nevím proč. Víc mi neřekli.
Vím, jak moc jsi to chtěla, ale vážně to nech být.
- Je to samý oblek. - Práce ve vládě musí být vzrušující.
Je to jako špionský film.
- Přečteš moje tajné e-maily? - Ne.
Starám se hlavně o papírování a byrokracii.
Vždycky chtějí víc, než technologie dovoluje.
Neměla bych čas číst tvoje tajné e-maily.
Ale je to jen mezizastávka, já jsem věčně nespokojená.
Pořád chci zkoušet něco nového.
- A že už toho bylo hodně. - Pro nás oba.
Předtím jsem pracovala v NGO.
Předtím jsem byla rok u Microsoftu. Přišlo mi to jako věčnost.
Máš to tady krásné.
Ráda bych ten kompliment přijala, ale na výzdobu je tu Scott.
- Opravdu? Moc pěkné. - Jo.
- Odkud jsou ty starožitnosti? - Tyhle...
Navrhli tě na technického ředitele.
Nebuď překvapený.
Jsem spíš podezřívavý.
Říkal jsem si, proč jsi tu večeři domluvil.
Jen čtyři lidé na světě znají moje konverzace.
Ale ty jsi číslo pět.
Tak jsem přesně to, co potřebuješ.
Takže o to tady jde?
Nejde vždycky o něco?
Napadlo vás zabezpečit dům pro dítě?
Ano, uvažujeme nad tím.
Kdybys byl na mém místě, věřil by sis jako pravé ruce?
Kdybych byl na tvém místě? Ani bych se nepustil k sobě domů.
- Ahoj. - Ahoj, to jsem já, máš chvilku?
- Jsem v nový práci. - Jak to jde?
Je to hrozně těžký, ale začínám mi to jít.
Roky mi bude trvat rozpoznat kečupy,
ale ukázalo se, že umím skvěle prodávat drahý koktejly.
- To mě nepřekvapuje. - A když mám balit jídlo s sebou,
je to jako balit drogy, na to jsem expert. Co ty?
Mám se dobře.
Páni, nikdy jsem tě neslyšela říct něco takovýho.
Dnes jsem udělal, co bylo třeba.
Jestli budeš dneska doma, přijď mi to povyprávět, dobře?
- Musím jít. - Tak ahoj.
Ty zřejmě víš, jak pít víno.
Nemám moc slabůstek, ale víno miluju. Co ty?
V jiném životě, kdy jsem mohla pít za jednoho.
Ale I tenkrát jsem měla laciné chutě.
Ale čichání je bezpečné. Jen tam strč nos.
Mně to voní jako každé víno.
Ale ráda bych se poučila.
Sušené červené ovoce, čerstvá violka.
Citronová kůra. Zkus to znovu.
Čichni si a skutečně nad tím přemýšlej.
Cítím ten citron.
- Sharon? - Ano?
Jak si zvládneš neprostřelit hlavu, když si za něj vdaná?
- Co prosím? - Mám tu otázku zopakovat?
- Jsi náš host. - Velice upřímný host.
Páni.
Budu to brát jako nevkusný vtip a odejdu na toaletu.
Mám tu krásné archivní víno, chci ti ukázat etiketu.
Tak se podíváme.
Ne. Ne.
To je ono. Mé nejvzácnější. Podívej se na něj.
Obsazeno.
Můžu ti pomoct?
Díky za překrásný večer.
Je tu Chen Stormstout!
- Máme problém. - Pi běží?
Jo, jsme v systému. Mohli bychom se na to hned vrhnout.
- A přesto neslyším potlesk. - Tleskejte.
Musíš jim to říct.
- Co? - Přišli jsme o Čínu.
- Co prosím? - Dark Army to balí.
- Proč? - Důvody zřejmě nesdělují.
To nevadí, domluvíme s nimi...
Tys mě neslyšel? Jsou pryč, nepomůžou nám.
Já vím, chápu to. Podělala jsem to.
Nebudeme čekat. Uděláme to. Jen my. Uděláme to hned, dobře?
Uděláme svou část a doufejme, že Dark Army se ještě sebere.
Proč by měli diktovat podmínky? My diktujeme podmínky.
- Spustíme. - Když to uděláme a oni ne,
bude to na nic, protože v Číně jsou další data.
A když počkáme, taky to bude na nic.
Všechno, co jste udělali, by bylo k ničemu.
- Zbláznil ses? - Nic to neovlivní!
- Shodí jim to síť na týdny. - Opraví to!
- Zraní je to. - Nechceme je zranit, ale zabít!
A neuděláme ani jedno, když neuděláme vůbec nic.
- Co to děláš? - Ještě krok a já to spustím.
Zamysli se nad tím, co děláš, dobře?
Za měsíc pojedou a budou mít lepší zabezpečení. Máme jeden pokus.
Revoluce, o který jsme mluvili, bude pryč. Mrtvá a spálený.
Neuspějeme. Kvůli tobě.
Nedělej to, prosím.
Je tu někdo, kdo s ní dokáže komunikovat?
Prosím, řekni mi, že to můžu spustit.
Ale byli jsme tak blízko.
Ještě není konec.
Přepracujeme plán. Něco vymyslíme.
Došli jsme tak daleko a najdeme cestu. Jen ne dnes.
Všechno je to moje chyba.
Pojď, můžeš spát u mě.
Táta mě jednou odvedl z vyučování a šli jsme spolu na pláž.
Na koupání byla zima, seděli jsme na dece a jedli pizzu.
Měl jsem tenisky plný písku a ten jsem roznesl po celým pokoji.
Já nic nepoznal, bylo mi šest.
Máma na mě za ten binec křičela. Ale on se nezlobil.
Řekl, že před miliardami let pohyb světa a oceánu
přinesl ten písek na tu pláž a já jsem si ho odnesl.
Každý den říkal: "Měníme svět."
Pěkná myšlenka, dokud si neuvědomím, kolik životů bych potřeboval,
než bych odnosil v botách tolik písku, než by pláž zmizela.
Než by to pro někoho byla změna.
Každý den měníme svět,
ale aby ta změna něco znamenala, potřebujeme víc času, než máme.
Nic se neděje naráz.
Je to pomalý, metodický, vyčerpávající.
Každý na to nemá žaludek.
Ahoj, zlatíčko.
- Půjdu si zaběhat. - Skvěle.
Psa má Shayla. Jí na polštáře nekadí.
To je asi plus.
- Shaylo? - Ahoj, brácho.
Někdy to vesmír perfektně zařídí.
Já sedím v base, ale stejně tě to za mnou táhne.