DIN EPISOADELE ANTERIOARE
Sunt vremuri palpitante acum în lume. Vremuri palpitante.
Dacă depuneţi mărturie,
voi depune şi eu mărturie c-am compromis lanţul de custodie.
Am implementat un server momeală, CS30.
Aş vrea să văd ce-aţi descoperit, mai ales la serverul acesta.
Detectivii vor să discute cu dv. Au găsit un cadavru pe acoperiş.
Şi o cunoşteaţi amândoi pe decedată, pe Sharon Knowles.
Sharon Knowles?
Iese copilul. Duceţi-o la spital.
Spune-mi despre tatăl tău.
Voiam să-l îmbrăţişez, să-i spun că-mi pare rău.
M-a împins atât de tare, încât am căzut pe fereastră.
Dumnezeule, Elliot! Iar ai uitat? Ai uitat cine sunt?
- Sunt... - Sora mea.
Cred că e cazul să stăm de vorbă.
Nu s-a mai întâmplat din 1904,
anul în care John McGraw s-a hotărât să-şi pună bâta de baseball în cui.
Iată-ne, după 90 de ani, şi vreau să-mi spuneţi cum a fost
fără campionatul mondial din 1994.
Aşa e, campionatul mondial din 1994 a fost anulat.
Dacă mi-aţi fi spus în august, când jucătorii au ieşit de pe teren,
că vom ajunge unde suntem azi, aş fi zis: "Nici gând, nicicum
nu se poate întâmpla una ca asta."
M-am înşelat, recunosc. Aşadar, ce s-a întâmplat?
Domnul Robot.
Aş recomanda un Pentium 90.
Sunt iuţi ca fulgerul şi avem acum câteva în stoc.
Cu un hard de 800 MB, o să fiţi pus la punct.
Sau aţi putea economisi câţiva dolari făcând un upgrade la ce aveţi.
Dacă schimbăm placa de bază şi hardul, o să fie ca no...
Ce-ar fi să-l aduceţi încoace, să aruncăm o privire?
Bine. Mulţumesc. La revedere.
Ce s-a întâmplat? Nu vă place noul mouse?
Fiul dumitale. Mi-a furat din bani.
- Poftim? - Fiul dumitale mi-a furat din bani.
Am scos portofelul, şi-mi amintesc precis că aveam trei bancnote de 20.
Acum mai am numai una. Cu una am plătit pentru mouse
şi ar fi rămas două.
Iar fiul dumitale era chiar în spatele meu
când am scos banii, la casă.
Păi... Vă rog să vă calmaţi. Sunt sigur că se găseşte o explicaţie.
Nu vreau nicio explicaţie.
Singurele lucruri pe care le vreau sunt banii mei şi o scuză, în puii mei.
Nu-i nevoie de aşa ceva. Încerc să înţeleg.
Poţi să-ţi dai seama cât de tare mă doare în cot de asta?
N-am timp de pierdut. Ai de gând să-mi dai banii sau nu?
Ascultă, fă ceea ce trebuie, omule.
Atunci, nu.
- Poftim? - Răspunsul e nu.
Chiar vorbeşti serios?
N-am ce să vă fac.
Chiar ai de gând să stai acolo şi să minţi?
Ar trebui să chem poliţia.
Ce mai exemplu îi dai.
Eu îmi câştig banii, iar dumneata doar îl înveţi să-i fure.
- Eşti un tată groaznic. - O să vă rog să plecaţi.
Eşti un nimeni.
Eşti un bărbat de vârstă mijlocie cu o ocupaţie demnă de nepotul meu retardat.
Asta e viaţa dumitale.
Ştii ce? Păstrează-ţi hârtia aia de 20.
De-acum încolo, o să mă duc la Best Buy.
Dumnezeule.
Ieşi de-acolo.
Tată, nu I-am luat eu.
Hai să vedem.
Timecop sau Stargate?
Ce e? Douăzeci de dolari ar trebui să ajungă pentru amândoi.
Pulp Fiction? N-am auzit de aşa ceva.
Eşti sigur că pot să te duc la ăsta?
Foarte bine, ia-ţi geaca.
Ce e?
Cum se face că nu păţesc nimic?
Chiar dacă a fost rău ceea ce ai făcut,
tu tot un băiat bun rămâi.
Iar ăla era un nemernic. Uneori, asta contează mai mult.
Hai să mergem. Începe în 15 minute. Vreau să luăm şi popcorn. Hai.
SPAŢIU COMERCIAL DE ÎNCHIRIAT
BERGEN CURĂŢĂTORIE CHIMICĂ
Washington Township FLORĂRIE
NEEDLE TIME TATUAJE
BANCA E
E chiar el.
Eşti chiar tu.
N-am mai fost până acum în apartamentul tău.
E drăguţ.
Puţin cam dezordonat,
dar asta nu e o noutate cutremurătoare.
Niciodată nu ţi-a plăcut să-ţi faci curat prin cameră.
Doamne Dumnezeule!
Nu-mi vine să cred că eşti chiar tu.
Începusem să mă întreb cât o să-ţi ia până o să mă recunoşti.
Mă rog, faptul că ai încetat s-o recunoşti şi pe Darlene...
Trebuie să fiu sincer. E un pic descumpănitor.
De ce n-ai spus nimic?
- De ce nu mi-ai spus? - Gata, Elliot.
- În tot acest timp. - Elliot. Tu nu eşti bine.
Am încercat să fiu mai delicat.
Delicat?
Aşa se numeşte că au fost ultimele trei luni?
Nu.
A trebuit ca noi doi să facem ceva important.
Şi despre asta trebuie să fie vorba în continuare.
Tu ai murit.
Ai murit.
Eşti mort!
Ţi-aş propune să vorbeşti mai încet.
Să vorbesc mai încet?
Vrei să vorbesc mai încet când îmi apari la uşă
la 20 de ani după pretinsa ta moarte.
Cred că e un volum sonor perfect!
Elliot, doar nu vrei să ne audă lumea.
Mai ales după vizita neaşteptată de aseară a lui Tyrell Wellick.
Elliot, sunt oameni care nu vor ca noi doi să fim împreună.
De-asta mă urmăresc?
De-asta? Din cauza ta?
Gândeşte-te puţin.
Tu nu-ţi aminteşti de mine.
Nu-ţi aminteşti nici de sora ta.
Te duci la psihiatrul ăla, le înghiţi pastilele.
Ei te ţin dinadins în ceaţa asta.
Îţi înceţoşează şi materia cenuşie care ţi-a mai rămas
ca să uiţi ceea ce vor ei să uiţi.
Încearcă să te manevreze, Elliot.
Au încercat să te controleze tot timpul.
Asta e o nebunie. Sunt nebun.
Eu sunt nebun, tu eşti nebun, asta e o nebunie.
Ce tot spui acolo? Cine încearcă să mă manevreze?
Oamenii care nu vor ca eu să fiu în viaţă.
Oamenii care se tem de noi.
Trebuie să fim mai precauţi. Mai mult ca niciodată.
Darlene.
Ea ştia despre asta.
Elliot, o să-ţi explic totul.
Dar deocamdată, astă-seară, va trebui să ne ţinem de plan.
Îţi baţi joc de mine?
Vrei să las toate astea în suspensie?
Ţi-ai ieşit, naibii, din minţi?
Nu e prudent să discutăm aici despre asta.
Mă doare undeva!
Spune-mi ce naiba se petrece.
Bun. Haide. Să mergem.
Unde?
Vrei răspunsuri?
Termină cu întrebările şi vino după mine.
- O, ce drăguţ, doar că nu pot. - O iei prea repede.
Crede-mă, nu mi se pare că asta ar fi problema.
Hei.
Ştiu că aseară n-ai avut chef să vorbeşti.
- Nu, Harry. Nu pot acum. Trebuie să... - Respiră.
Şi ia micul dejun în pat cu mine.
Cum poţi savura mâncarea, dacă mănânci aşa?
Dragă, apreciez. Eu...
- Doamne, dac-ai şti. - Spune-mi. Mi-ar plăcea să ştiu.
Ne-au spart serverele. Asta ştii. E peste tot la ştiri.
O companie poate trece peste asta. Dar asta e de securitate cibernetică.
Poţi să-ţi dai seama cât e de rău?
Ne mai ţinem doar în vârfurile unghiilor.
Cine ştie?
Poate că am căzut deja în prăpastie,
iar eu încă încerc să mă agăţ de ceva.
Sunt un ratat.
Priveşte-mă.
Priveşte-l pe omul care te iubeşte atât de mult,
încât ar muri fericit în clipa asta doar fiindcă am avut ce-am avut.
Noi doi. Stând la masă, luând micul dejun.
Nu cred că aşa arată ratarea.
Ai grijă să reciteşti toate e-mailurile, din '91 până în '95.
Să facem un tabel ca referinţă la calendarul nostru.
Hei, îmi pare bine că te văd.
Ar trebui să fii mândră.
Vestea despre mărturisirea lui Colby apare azi.
Până acum, mergem cu toate motoarele.
- Ei, care-i treaba? - Am venit să vă ajut.
Da, putem să scanăm astea?
Să-mi trimiteţi PDF-urile prin e-mail şi să treceţi la copie şi adresa lui Roy.
N-ar trebui să fii la serviciu?
Mi-am dat demisia.
Angela, n-ai cum să lucrezi aici.
De ce nu? Am lăsat totul pentru cazul ăsta.
Nu vreau s-o faci.
Nu sunt aici pentru a te ajuta să-ţi găseşti scopul în viaţă.
Dacă ai nevoie de o ocupaţie, fă un curs de bijutier,
dar aici n-ai cum să lucrezi.
După tot ce-am făcut,
n-o să-mi mai pot găsi un serviciu în domeniu.
Sunt falită.
Banii din proces vor veni abia peste ani.
Tocmai de-aia trebuie să-ţi găseşti ceva de făcut, orice.
Dar nu aici. Nu la nivelul a ceea ce încercăm noi să facem.
Alo?
John. Da, da, da. Nu, spune.
Patru? Nu, nu, nu. Nu mergem pe calea asta.
Categoric nu.
N-o să fie aşa. Nu, ori şase, ori nimic.
Cine e?
Eu sunt. Îl caut pe Elliot. Nu e la serviciu.
- Cred că iar a luat-o razna. - Cum adică?
A încercat să mă sărute aseară.
Tu I-ai găsit ultima dată când a fost aşa.
Am mare nevoie de ajutorul tău.
Bine. Unde eşti?
Nu e aici.
- Să ne mai gândim, atunci. - Ce s-a întâmplat?
Asta era ascunzătoarea noastră. Mereu venea aici.
Bun, hai să venim cu idei amândouă.
Nu pot să te ajut.
Asta ce mai înseamnă?
Înseamnă
că nu-l mai cunosc cu adevărat pe Elliot.
De data asta, s-a ţicnit de tot, Angela.
Suntem în stare de urgenţă. Trebuie să stăm de vorbă cu el.
Uite că el nu vrea să stea de vorbă cu noi.
Iar dacă vorbeşte, ne aruncă o grămadă de minciuni.
Nu putem să-l apărăm la infinit de el însuşi, Darlene.
Ne-a salvat pielea de nenumărate ori, şi tu vrei să-l laşi aşa?
Ţie de ce-ţi pasă?
- Asta ce-ar vrea să însemne? - Că n-aţi fost niciodată prea apropiaţi.
De fapt, lui I-a mers foarte bine până când te-ai întors în oraş.
Chiar aşa, ce cauţi aici?
De ce petreci atât de mult timp cu Elliot?
Bun, ar fi cazul să te potoleşti, puiule.
E fratele meu, iar eu vreau doar să-l ajut.
Asta nu necesită explicaţie.
Nu vrei să-mi spui ce se întâmplă de fapt, treaba ta.
Dar, atunci, nu-mi mai cere ajutorul.
...soseşte la linia 2B.
Legătură cu staţiile Secaucus,
Northeast Corridor, Philadelphia, Trenton Transit Center.
Cred că stăm bine.
- Îţi aminteşti de asta? - Normal.
- Cred că e rezonabil să confirm... - Îmi amintesc până şi de jocul me...
Calculam probabilitatea statistică a siguranţei pentru fiecare vagon de tren,
în funcţie de cât de frecvent deraiau.
Când mă duceam încolo, alegeam mereu vagonul cel mai sigur,
pentru că aşteptam cu mare nerăbdare expediţiile noastre în oraş.
Pe urmă, la întoarcere, le alegeam pe cele mai periculoase,
pentru că detestam întoarcerea acasă.
Ea nu mai e acolo, Elliot.
Uite ce e, nu ştiu unde mergem, dar trebuie s-o găsim pe Darlene.
Poate că pe urmă...
Mi s-a părut că te recunosc.
O, Doamne, nu te-am mai văzut de-o veşnicie.
Nu putem să ne vedem acum cu Darlene. E prea riscant.
Ştiu că eşti derutat, Elliot, şi o să-ţi arăt.
O să-ţi arăt exact unde am fost în tot acest timp.
Uite ce e, linişteşte-te. O să rezolv eu.
N-ai încredere în mine. Nici eu n-aş avea.
Dar, îţi spun, îmi amintesc tot mai multe, pe măsură ce trece timpul.
E o îmbunătăţire. Totul începe să-mi revină în minte.
Imediat ce vom avea toate răspunsurile, îmi voi reveni la normal.
În afara faptului că răposatul meu tată nu a răposat în realitate
şi stă chiar în faţa mea.
O să ies şi-o să vă las un moment de intimitate.
Mai încercăm să-i dăm să mănânce mai târziu, bine?
Bine.
N-am crezut că e posibil să mai iubesc pe cineva atât de mult.
Îmi aminteşte de ea.
De cine?
Era o fată, dar, oricum.
Seamănă.
Despre cine vorbeşti?
Aveam cincisprezece ani.
Totul era atât de...
funcţional, întregul proces.
O grămadă de formulare, adrese de completat,
semnături.
Ai fi zis că îmi aleg un plan de abonament mobil.
Părinţii ei păreau drăguţi.
Cel puţin, la vremea aia.
Sper c-au rămas aşa.
De ce nu mi-ai spus?
N-am spus nimănui care nu avea nevoie să ştie.
Mă străduiesc în fiecare zi să-mi şterg din memorie momentul ăla.
A fost o cruzime din partea mea.
Încerc să mă iert. Încerc să uit.
Ambele par imposibile.
Joanna, trebuia să-mi fi spus.
Sunt soţul tău. Te iubesc.
Nu mă atinge.
Nu te mai vreau.
Ce tot spui?
Nu eşti bărbatul cu care să mai vreau să fiu măritată.
Joanna. Ştiu că am fost neglijent.
Dar mai există o posibilitate.
Înţelege-mă.
Dacă vrei să rămâi în familia asta,
o să repari lucrurile.
- Nu lăsăm pe nimeni să intre. - Nu. Îl cunosc pe proprietar.
Eşti bine? E bine toată lumea? Ce naiba s-a întâmplat?
Încă încerc şi eu să înţeleg. Am fost plecat pentru o zi.
Au zis că e ceva electric, dar cine ştie? Sunt în aşteptare cu asigurarea.
Nemernicii fac figurile lor obişnuite. Da, eram în aşteptare.
Nu, stai! Nu iar!
Am venit doar să iau câteva harduri pe care le-a lăsat un angajat de-al me...
Îmi pare rău că ai bătut drumul degeaba. Totul s-a dus.
Tyrell.
Ce e? Băiat?
Da.
- Bun. - Mulţumesc pentru flori, domnule.
Sincer să fiu, Anwar a trimis florile.
Se pricepe la aşa ceva.
Tyrell.
Ştii, nu e cazul să ne dăm pe după cireş, aşa c-o să trec direct la subiect.
Stai jos.
Înţelegi în ce poziţie delicată ne aflăm zilele astea.
După cum sunt sigur că ştii, situaţia cu Sharon Knowles
e îngrozitoare.
Scott e distrus, lesne de înţeles.
Da, mi se rupe inima pentru el. Nu ştiu ce-aş face dacă...
Da, da, da. Ştiu, ştiu.
Treaba e
că poliţiştii ne-au dat de înţeles, mie şi lui Scott,
că eşti printre suspecţi.
Îşi întemeiază bănuielile pe informaţiile primite de la Scott
despre avansurile pe care I le-ai făcut lui Sharon.
Uite ce e, Tyrell,
nu mi-a scăpat faptul că tu şi Scott aţi avut fricţiuni din cauza rivalităţii.
Ce naiba, ţi-a înhăţat de sub nas postul de director tehnic.
Sunt convins că doar supărarea I-a făcut să se dezlănţuie,
iar tu eşti o ţintă uşoară pentru el
şi, desigur, mă îndoiesc de implicarea ta în această nenorocire,
dar...
Problema rămâne.
Scott va rămâne aici,
dar tu, mă tem că nu.
Nu sunt sigur că înţeleg ce spui, Phillip.
Înţelegi perfect ce spun.
Phillip, nu poţi să faci una ca asta.
Nu poţi s-o faci.
Nu poţi! Mi-am dat viaţa pentru compania asta!
Am fost promovat mai repede ca oricine altcineva!
Ştii, nu pot să neg că am încercat să-mi imaginez reacţia ta.
Rareori am timp pentru astfel de exerciţii de imaginaţie.
Fiind vorba de tine, eram curios. Puteau să existe multe variante,
şi le-am considerat pe toate, recunosc, destul de interesante, însă acum,
confruntat cu realitatea...
trebuie să spun că sunt dezamăgit.
Phillip, te rog, nu-mi face asta.
Aveam o pistă.
A existat un moment, Tyrell, un punct din trecutul tău recent,
o eroare, o constrângere, o hotărâre, ceva
care te-a adus până aici.
Singurul meu sfat pentru tine este să găseşti acel moment.
Să-l înţelegi.
E singura modalitate de a te reconcilia cu eşecul.
Vă rog, domnule, nu faceţi asta.
Vă implor.
Eu...
Iubesc compania asta.
Domnule Wellick, nu puteţi să ne ignoraţi în continuare.
Dacă aveţi vreo întrebare, luaţi legătura cu avocatul me...
Dacă aveţi vreo probă împotriva mea, puneţi-mă sub acuzare.
Ştiu că te-am adus înapoi în oraş,
dar oprirea la fosta noastră casă nu face parte din program.
Haide. Proprietarii vor ajunge acasă curând.
- Nu e momentul să intrăm prin efracţie. - Aici s-a întâmplat, nu?
Ce? Ce să se întâmple, şi unde?
Îţi aminteşti ceva despre fereastra asta?
Haide, Elliot. Cum ţi-am spus, trebuie să plecăm.
Elliot, ce faci? Potoleşte-te!
Tu m-ai împins afară pe fereastra asta. M-ai împins de pe faleză. Nu.
Poate că tu eşti cel care ar trebui împins.
- A fost un accident. - Prostii. Aveam opt ani.
Ai fost de părere că o meritam. Asta ai spus.
- Imediat înainte de a mă împinge iar! - Nu, Elliot. Tu ai crezut că o meritai.
Toată viaţa te-ai simţit vinovat pentru că mi-ai dezvăluit secretul.
Nu erai furios pe mine, ci pe tine.
Te rog, Elliot.
Nu trebuie să mai fii furios pe tine.
Lasă furia asta să treacă.
- Te rog. Las-o să treacă! - Ai dreptate.
Am fost furios. Am fost furios pe mine însumi.
M-am urât pentru ce ţi-am făcut.
Sunt gata s-o las să treacă.
Terry Colby ar putea fi pus sub acuzare federală
Scurgerea de date îl implică pe Colby
Scurgerea insuficientă pentru o acţiune în justiţie
Hackuit: Prăbuşirea lui Colby
O să trebăluiesc puţin prin grădină.
Ar fi frumos dacă m-ai ajuta.
Apropo, nu mi-ai zis că s-a întors Darlene în oraş.
N-am mai văzut-o pe aici de ceva vreme.
- Ce-ai zis? - Darlene.
Cel puţin, aşa cred, că ea a fost.
Ai văzut-o? Unde?
Ţi-am spus, n-am fost notificat de cerere.
Serverul trebuie să rămână momeală. În afara reţelei.
Am cererea de ieri.
Tot încerc să-ţi spun, reţeaua ne-a fost compromisă ieri.
Nu eu am făcut cererea. E evident că a fost altcineva.
Aşa că scoate serverul din reţea, altfel se întâmplă ceva rău.
Nu pot să fac una ca asta, domnule.
Avem ordin expres de la Tyrell Wellick să menţinem cererea.
Nu văd nicio logică.
Uite ce e, vreau să vorbesc cu superiorul dumitale.
Hei?
E cineva aici?
E cineva?
Iisuse!
Nu mai aveam unde să caut,
aşa că m-am gândit să încerc în ultimul loc în care ar putea fi.
L-am tăiat şi pe ăsta.
Of, Doamne.
N-am mai fost aici de ani de zile.
Noua familie care tocmai s-a mutat aici e foarte ciudată.
Mai ales tatăl.
N-au schimbat aproape nimic.
Te simţi bine?
Da.
Fir-ar! Tatăl ciudat s-a întors.
Îmi pare rău, apropo.
Pentru ce?
Trebuia să fiu mai deschisă cu tine.
Faci parte din familie.
Bine, bine. Nu deveni acum sentimentală.
Ia uite acolo.
Nu era camera lui Elliot?
Aproape c-am ajuns.
- Aproape c-am ajuns. - De ce...? De ce suntem aici?
Parcă ai zis că mergem într-un loc sigur.
Elliot!
Fir-ar să fie!
Ce naiba caută aici?
N-o să mai dureze mult.
Am încercat să te protejez, fiule, dar ne-au prins din urmă.
Ce tot spui acolo?
Sunt Darlene şi Angela.
Crede-mă, fiule, am vrut să-ţi spun mai devreme.
Lucrurile s-au cam precipitat la sfârşit.
Trebuie să crezi asta.
Indiferent ce-ar încerca alţii, eu nu te voi părăsi niciodată.
Voi fi mereu cu tine. Înţelegi? N-o să ne mai despartă nimeni.
Ce se petrece? Spune-mi acum.
Ascultă. N-avem prea mult timp.
Vor încerca să scape de mine. Tu nu trebuie să-i laşi.
- De ce-ar vrea să scape de tine? - Te rog, ascultă-mă.
N-o să te părăsesc niciodată.
N-o să te mai las niciodată singur.
Te iubesc, fiule.
Ce tot spune? Ce tot spune?
Hei, vreau să ştiu.
Vreau să ştiu.
Vreau să ştiu!
Elliot, cu cine vorbeşti?
Cum adică? Vorbesc cu...
Stai acolo. Stai acolo.
Elliot, sângerezi.
Elliot.
Elliot, ce cauţi aici?
Tu nu I-ai văzut?
Pe cine?
Nu se poate să fie adevărat.
E adevărat, nu?
Tu ai ştiut tot timpul, nu-i aşa?
Elliot.
Cu cine credeai că vorbeşti?
O să mă faci s-o spun, nu?
Eu sunt dl Robot.
Atenţie, către toţi pasagerii...
O să fie bine.
Cred că sunt al naibii de departe de a fi bine.
Nu mă înţelege greşit,
dar te invidiez.
Aş fi vrut să mai pot vorbi cu mama.
Chiar dacă n-ar fi reală.
Ai grijă de tine.
Bine?
- Ştiu că n-ai chef să vorbim despre asta. - Aşa e. N-am.
Din păcate, am nevoie să ştiu, Elliot.
Dat fiind ceea ce facem.
Pur şi simplu, trebuie să ştiu.
Îţi mai aminteşti ceva?
Ce să-mi amintesc?
De când am pornit fsociety.
Domnul Wellick e aici?
A, bună ziua, domnule Goddard.
Nu, a plecat. A fost... A fost dat afară azi.
Cum?
De ce?
Nu ştiu.
N-a fost niciodată o persoană cu care să comunici uşor.
Sunt convins.
Crezi c-ai putea să-mi aranjezi să-l văd pe Scott Knowles?
- E urgent. - A, nu.
În niciun caz acum.
N-aţi auzit?
Tată, ce se-ntâmplă?
Vă las să vorbiţi.
Ştiu, dar şi tu ai apărut din senin la mine acasă.
M-am gândit să-ţi întorc serviciul.
Ce vrei?
Să-ţi ofer ceva ce poate îţi doreşti.
Intră.
- Dacă e legat de cazul... - Te rog. Nu mă interesează cazul.
Nici măcar nu înţeleg cazul. Am avocaţi pentru asta.
Atunci, ce?
Băieţi, voi puteţi să aşteptaţi afară.
Trebuie să fiu sincer.
M-ai impresionat.
Sigur, cariera ţi-e terminată, dar ai jucat un scurt joc grozav.
Ai riscat enorm şi ai obţinut ce ţi-ai dorit.
Doar că nu ţi-ai dorit ce trebuia.
Ce-ţi pasă?
M-am interesat de tine la Allsafe.
Foarte mulţi s-ar fi complăcut în extazul unei poziţii medii
după câte porcării ai înghiţit, dar tu n-ai făcut-o.
Eşti neobosită şi inteligentă, iar combinaţia asta e foarte valoroasă
pentru foarte mulţi oameni importanţi pe care-i cunosc.
Unde vrei să ajungi?
Cred c-aş putea să-ţi furnizez un angajament destul de profitabil.
Un angajament?
- Unde? - În locul tău preferat.
Unde altundeva?
Ai venit personal să baţi mahalalele din Jersey
ca să-mi oferi un post în compania cu care mă judec în prezent?
Care-i adevărata solicitare?
Cred că ai putea fi o femeie de afaceri grozavă.
- Mă tem că nu mai e nimic altceva. - E vreo glumă?
Nu e nicio glumă. Ai multe de oferit.
N-ai cum să-mi oferi un post acolo. Doar depui mărturie împotriva lor.
O să afli foarte curând,
dar să ştii că, în afaceri, ranchiuna nu prea are loc.
E ceva prea emoţional.
Doar pentru că ai realizat ceea ce ai realizat, m-au citat pe mine.
E un proces la o scară extrem de întinsă.
Vor plăti milioane.
Cu aproximaţie, între 75 şi 100 de milioane.
Şi cam acolo se vor opri avocaţii lor
după ce vor fi epuizat fondurile echipei tale juridice pe următorii 7 ani.
Ceea ce, clar, e o grămadă de bani. Dar nu şi pentru ei. Nu tocmai.
Am creat un fond de urgenţă când s-a produs scurgerea
exact pentru situaţia asta.
Fondul în sine a ajuns deja să fie de cinci ori cât suma asta.
Aş vrea să te rog să pleci.
- Să-ţi recomand numele? - Nu voi lucra acolo.
Mi-au asasinat mama.
Şi oricare fast-food de după colţ provoacă diabetul a milioane de oameni.
Philip Morris oferă câte un cancer pulmonar la fiecare oră.
Ce naiba, toată lumea distruge planeta în mod ireversibil.
Chiar ai de gând să iei personal toate lucrurile astea?
Poate că da. Poate că trebuie să le ia cineva.
O sugestie: dacă vrei să schimbi lucrurile,
poate c-ar trebui să încerci din interior.
Pentru că asta e ceea ce se întâmplă la exterior.
Indivizii ăştia nu aşteaptă pe nimeni,
aşa că va trebui să le dai răspunsul până mâine.
Găsesc singur ieşirea.
Astea sunt toate goale.
Ce faci, le cumperi şi pe urmă le arunci?
Unde-ţi sunt noile reţete?
Ce importanţă are?
Nici măcar nu mai ştiu ce e adevărat şi ce nu.
Uite ce e, ştiu că te simţi naşpa acum, dar după ce o să-ţi iei medicamentele...
Poate c-ar trebui să-l oprim, Darlene.
Să oprim ce?
Planul.
Atacul informatic. Totul. Poate că n-ar trebui să-l executăm.
Cum? De ce?
În clipa în care serverul nostru infectat revine în reţeaua principală, suntem gata.
N-am fost eu.
În tot acest timp.
N-am fost eu cel care a făcut toate astea.
Elliot.
Motivele pentru care am vrut să facem asta,
motivele pentru care toţi am vrut s-o facem,
sunt reale.
Poate că nu-ţi dai seama, dar a fost ideea ta.
Tu ai inventat toate astea.
Există o parte din tine,
undeva, ascunsă foarte adânc, care ştie că faci ceea ce trebuie.
Mă duc să-ţi aduc medicamentele. Mai vorbim când mă întorc, bine?
Hai.
Ce-ai face dac-ai fi în locul meu?
Ştiu, ştiu, sunt nebun cu acte.
Însă planul nu e nebunesc.
Sau e?
Ce naiba...?
Am aşteptat lângă uşa apartamentului până când a plecat.
Nu vreau să ştie nimeni că sunt aici.
Ştiu că tu eşti în spatele poveştii.
În spatele a tot:
fsociety, serverul, Colby, Allsafe.
Tu eşti singura constantă într-o mare de variabile.
Elliot.
Nu ştiu care o fi măreţul tău plan, dar trebuie să aflu, iar tu o să-mi spui.
Acum două zile am ucis o femeie, strângând-o de gât.
Doar cu mâinile goale.
E o senzaţie stranie.
Ceva atât de formidabil, făcut cu mijloace atât de simple.
Primele 10 secunde au fost
incomode.
Senzaţia de incertitudine.
Dar pe urmă ţi se încordează muşchii,
iar ea se zbate şi se luptă,
însă senzaţia aproape că dispare în fundal,
împreună cu orice altceva de pe lume.
În momentul acela, Eşti doar tu şi puterea absolută.
Nimic altceva.
Momentul acela mi-a rămas în minte.
Am crezut c-o să simt vinovăţie pentru că sunt un criminal.
Dar nu e aşa.
Simt uimire.
JOCURI JOCURI JOCURI
DISTRACŢIE PENTRU TOŢI! THUNDER BALL
De când durează asta?
Nu ştiu.
Şi ce anume faci, mai precis?
Criptez toate fişierele.
Toate înregistrările financiare ale Evil Corp vor fi imposibil de accesat.
Cheia de criptare se va autodistruge după încheierea procesului.
- Dar copiile de rezervă? - Am avut grijă şi de asta.
- China şi... - Steel Mountain.
Evident, chiar şi când am creat duplicate.
Am spart reţeaua AirDream. Am intrat în toate.
Chiar te-ai gândit la tot.
Cine a mai fost implicat?
Numai eu.
Ei bine, acum suntem noi doi.
Ţi-am spus mereu c-o să ajungem să lucrăm împreună, Elliot.
Dar, oricum,
trebuie să ştiu
de ce ai făcut-o?
Ce sperai să realizezi făcând toate astea?
Nu ştiu.
Am vrut să salvez lumea.
Traducerea: Adrian Deliu