O bere.
M-am săturat de asta.
- Vorbesc serios, Johannes. M-am săturat. - Crezi că eu nu?
Frumos, Johannes.
Mulțumesc.
Ar fi putut fi mai rău. Farurile sunt întregi.
- Cred că o putem împinge. - Trebuie să vorbesc cu voi doi.
A trecut ceva timp de când a murit mama voastră.
Aș vrea o femeie în viața mea din nou.
Du-te la bar cu Johannes, tată.
Hai să o facem.
Lone, nu mai au pești întregi în departamentul de fileuri.
- Tată. - Bună dimineața!
Bună!
O păsărică direct de la tropice.
- Bună, Sandra! - Bună, Ulrik!
Haide. Nu te mușcă.
- Bună! - Bună, Rosita! Numele meu este Ulrik.
Ei bine, el nu vorbește engleză, spune-ți propoziția.
Numele meu este Rosita. Mă bucur să te cunosc.
Mulțumesc că m-ai invitat în Danemarca.
- A exersat. - Nu, eu îți mulțumesc.
Mulțumesc că ai venit.
- Am făcut cafea, așa că hai să... - Chiar nu putem sta.
- Mama lui Frank e iar în spital. - Alt atac. Partea stângă acum.
- Doar o ceașcă. - Nu, să te distrezi cu Rosita.
Vă lăsăm singuri.
Pa, Rosita! Știi ce ai de făcut.
Pa, Ulrik!
Asta e bucătăria.
Asta este camera de zi.
Asta e baia.
Johannes locuiește aici.
Fiul meu cel mic, Johannes.
Ăsta e dormitorul.
Vino și salută.
El e fiul meu cel mic, Johannes. Johannes, ea e Rosita.
- Bună! - Bună!
- Unde te duci? - Afară.
- Bună! - Bună și ție!
Cum de ești așa de binedispus?
Tata a adus o femeie acasă.
O filipineză.
Nu știu...
Nici măcar nu poate vorbi cu ea.
- Poate se gândește la altceva. - Foarte amuzant, Maja.
Ei bine, noi suntem cuplul amuzant, nu?
Ce ți-ar plăcea?
Să plecăm naibii de aici.
Ai putea să te muți cu mine.
Dă-le tatălui tău și noii lui prietene puțină intimitate.
În garsoniera ta? Ți-aș smulge capul într-o săptămână.
A fost doar un gând.
- Pește. - Pește.
Sfântă Marie, născătoare de Dumnezeu,
bucură-te, cea plină de har.
Binecuvântat e pântecul tău, că ai născut pe Iisus.
Roagă-te pentru noi păcătoșii.
Amin.
Pește.
Bună, tată!
- Nu ai venit acasă la cină. - Am avut o întâlnire cu Maja.
Nu puteai să suni?
Pot să intru?
Dacă te comporți frumos.
- Bună! - Bună!
Poți, te rog, să-mi arăți cum pornesc mașina de spălat vase?
Uite-așa.
Deci, vorbești engleza?
Da. Pot să...
Vrei ceașcă de cafea?
"Vrei o ceașcă de cafea." Una.
Da, te rog. Cu zahăr. Nu vreau lapte.
Deci, și tu lucrezi la fabrica de pește?
Nu.
Nu muncești?
Ba da. Dar nu azi.
Cu ce te ocupi?
Sunt pescar.
Tatăl meu a fost pescar.
Asta e pentru tine, din Filipine.
Asta e pentru mine?
Credeam că ești mult mai tânăr.
Mulțumesc.
Fac eu asta.
Nu, e în regulă.
Ai un fier?
Un fier?
Da, un fier. De călcat.
Uite-l.
Hei, Johannes?
- Bună, Jens! - Tatăl tău are o soție thailandeză?
E sexy?
E din Filipine.
Nu știu încă dacă rămân.
Îmi trebuie o slujbă ca să ți-l cumpăr.
Mi-e dor de tine.
Înveți repede daneza,
și o să te simți și mai bine când...
Unde te duci?
Ma duc la supermarket.
Dar autobuzul vine doar de patru ori pe zi.
Avem o bicicletă.
Nu-s mărimea ta.
Nu, nu bicicleta asta. E bicicleta veche a mamei mele.
Nu știu să merg cu bicicleta.
Da.
Întoarce.
E bine?
Te distrezi cu mama vitregă?
Rosita, fratele mai mare, Allan.
Bună, Allan!
- Bună, Rosita! - Încântată.
Te-a dat Sussi afară?
Nu, bag niște nimicuri în magazie înainte să vină copilul.
Aha...
E bun.
Are gust puternic.
E picant.
Are gust bun.
Aș vrea să-l întreb ceva.
Mă poți ajuta cu traducerea?
Vrea să te întrebe ceva.
Aș vrea să lucrez la fabrică. Este posibil?
Vrea să știe dacă poate lucra la fabrică.
La fabrică? Nu o putem angaja. E aici cu viză turistică.
Spune că pentru a munci îți trebuie...
un permis de muncă.
Trebuie să ne căsătorim înainte să poată lucra.
Da. Da, trebuie să aștepți.
Faci mai mult decât trebuie. Vreau doar să te distrezi, Rosita.
Crede că faci destule.
Și vrea doar să te distrezi.
Bine, am o întrebare pentru tine. Nu trebuie să răspunzi imediat.
Bine.
- Și dacă am găsi ceva împreună? - Ceva ce?
Tu ce crezi? Nemernicule!
Cred că noi... ne înțelegem bine.
- Nu crezi? - Sigur.
Locul ăsta e prea mic pentru noi,
dar am putea găsi un altul. Un apartament adevărat.
Poate în altă parte. Într-un alt oraș.
Dar toți cunoscuții locuiesc aici.
- Ce? - Nu, ai dreptate. Ziceam și eu.
- Ce? - Nu, a fost o prostie.
- Bună! - Bună!
Rosita?
Poți să mă ajuți cinci secunde?
- Cu mașina? Da? - Bine.
Bine.
Mai încearcă.
Da. Bine. Încă o dată.
Încearcă din nou.
Asta este.
Bine. E în regulă atunci...
Împinge. Calcă accelerația, da?
Funcționează.
Unde mergem?
- Ce? - Unde mergem?
Să mergem departe.
Da.
Hai să ieșim.
Vreau să merg într-un loc unde este cald și însorit!
Și eu.
Vreau să stau lângă piscină
și să beau tequila.
Vreau să urc în cocotieri
și să culeg nuci de cocos.
Poți face asta și eu stau jos și mănânc banane și chipsuri și alte chestii.
Dacă vrei să câștigi niște bani,
poți face curățenie pe barcă.
Pe cea pe care lucrez.
Da.
Dar ar trebui să-l întreb pe Ulrik mai întâi?
Nu.
Bine.
Ce sunt astea? Sunt atât de multe.
- Miros a subsol. - Nu, le-am spălat de două ori.
Ești doar sensibilă.
- E perfect pentru clima de aici. - Chiar îmi place culoarea.
- Mă bucur că soțul meu nu mă poate vedea. - El se îmbracă așa.
- Cel puțin nu miroase a tutun. - Nu, dar e gras.
Deci, spune-ne... este mare sau normală?
Nu i-am văzut-o încă.
Vrei să spui că nu ai făcut sex încă?
Poate îi e dor de fosta lui soție.
Uite, Rosita. Ulrik nu te-a adus doar ca să-i gătești mese calde.
Fă ceva ca să se simtă bărbat, ca să nu te trimită acasă.
Pune întotdeauna niște margarină pe pâine.
Apoi cârnați și jeleu. Și astfel ai un prânz la pachet.
Nu înțeleg.
Îți mai arăt o dată.
Îmi pare rău, chiar nu te înțeleg.
Pune niște cârnați și niște jeleu pe ea și faci un pachet pentru prânz.
Face mâncare pentru mâine la serviciu.
Nu vorbi engleză. Trebuie să învețe.
Ce-ar fi să înveți tu altă limbă, tată?
Filipinezii se adaptează ușor peste tot în lume.
Dacă ai o problemă, fă-o în felul tău. N-am nimic împotrivă!
Bine.
Sigur.
Asta e pentru chiftelele de pește.
Se pun într-o tigaie. O tigaie de prăjit.
- Știu chiftelele de pește. - Bine.
Și unt.
Când chiftelele sunt gata,
le punem pe pâine și apoi în cutie.
Bine.
- O să stai acolo să te uiți? - Locuiesc aici.
- E casa mea, bucătăria mea. - Atunci fă-ți singur prânzul.
Aici mâncăm.
Faci curat aici și în cabină.
Jos, în... Unde dormim.
- Toaleta. - Bine.
Aici avem...
Pentru curățenie. Totul e acolo.
Da. Cred că asta e.
- La revedere! - Pe curând!
- Mă bucur să te văd, Johannes. - Bună!
- Preia tu controlul, vrei? - Ești beat?
- Du-te și adu-o pe Rosita. - Ce?
- E la petrecerea de ziua lui Joy. - Fă-o tu.
- Nici să nu te gândești. E tatăl tău. - Mult noroc cu asta, Johannes.
Haide, tată!
Vino aici.
Tată, du-te și ia-ți prietena.
Tată, haide.
Tată, haide!
Bună! Vino. Intră.
Vreau doar să o iau pe Rosita.
- Nu. Vino. - Nu.
- Vreau doar... - Vino!
- Petrece cu noi. - Nu petrec...
- Sigur. Vino și dansează. - Nu vreau.
Da, dansează. Dansează!
Bine, hai să dansăm.
Bine.
Mulțumesc.
Deci, de ce ai venit?
Tata e beat.
E afară, în mașină.
Să mergem. La revedere!
Nu, nu vreau să plec.
Dar trebuie. Am venit să te iau, Rosita.
Nu, rămâi, dacă vrei.
Nu. Nu vreau să rămân. Plecăm acum.
- Hai să mergem. - Nu, am spus că vreau să rămân.
- Bine? - Rosita, haide.
Nu ești stăpânul meu.
Nu, nu sunt.
Dar poate că tatăl meu este.
Ascultă, Rosita, eu am venit să te iau.
Vorbește cu tata dacă nu vrei să mergi.
Bine?
- Mai bine plec. - La revedere!
Ridică-te.
Nu plâng.
Doar că mă bucur că vorbesc tu tine. Mi-e dor de tine.
O să ne vedem curând, promit. Poți sta aici.
O să fim iar împreună.
Trebuie să închid, bine? Pa.
- Cine a fost? - Nu e treaba ta.
Ascunzi ceva?
Nu.
Nu te cred.
Nu minți.
E fiul meu!
Am un fiu.
Și mi-e teamă să-i spun lui Ulrik,
pentru că m-ar putea trimite acasă.
Nu-i spune.
Trebuie să mă cunoască mai întâi
și îi spun la momentul potrivit.
O să-l întreb pe Ulrik înainte de nuntă dacă fiul meu poate veni.
Dar nu-i spune, te rog.
Îți mulțumesc.
Rosita?
Bună!
Johannes.
- Ce? - Am nevoie de ajutorul tău.
Vreau să-ți mulțumesc că ai venit
și pentru tot ce faci în casă.
Îți mulțumește că ai venit aici și pentru tot ce faci în casă.
Cred că ești cu adevărat o femeie minunată.
Zice că... Crede că ești o femeie cu adevărat minunată.
O femeie frumoasă.
Se simte foarte norocos că te-a cunoscut.
Mulțumesc.
Sunt sigur că o să reușim să ne înțelegem foarte bine.
Sunt sigur că...
o să aflăm totul și...
totul va fi bine și vom trăi fericiți până la adânci bătrâneți.
- Că o să ne înțelegem foarte bine. - Asta am spus și eu.
- Deci, ce zici de un toast? - Sigur.
- Pentru mine și pentru tine. - Mulțumesc.
Noroc, Rosita!
Miros ca o fabrică de pește. Mă duc să mă spăl pe mâini.
E bine așa, și hai să ne întoarcem.
Bravo!
Bună!
- I-am cumpărat o bicicletă potrivită. - Văd.
- Merg cu bicicleta mea. - E foarte rapidă.
Grozav!
Trebuie să stau pe podea.
Mulțumesc.
Mă bucur că ea și fundul ei nu locuiesc cu noi.
- Doar mă uit. - Nu la fundul meu.
Deși e greu de trecut cu vederea.
Christian s-a mutat cu prietena. Nu poate vinde casa.
- Care Christian? - Christian Kirk.
E mama ta vitregă. Ești pervers!
Rosita a copt rulourile. Mut asta.
Foarte bine.
În Daneză, te rog.
- Cu ce ocazie? - Ca în familie. Stăm și mâncăm rulouri.
Te văd în fiecare zi, tată. E mai mult decât suficient.
Sigur.
- Ar putea să-l subînchirieze. - Ce?
- Christian Kirk. - Bine.
Mai caută.
- Înghite înainte de a lua ruloul următor. - N-am fost crescut cum trebuie, nu?
Grozave rulouri, Rosita.
Rosita!
- Faci o pauză? - Într-o clipă.
Cum merg lucrurile acasă?
Bine, mersi.
Rosita e amabilă...
și absolut fantastică.
Bine. Cum se împacă cu Johannes?
Bine. Cu toții ne descurcăm bine, Allan.
Bun.
Atunci totul e în regulă cu voi trei.
Mă duc afară.
Bună!
Ne jucăm cu mingea, nu?
Haide, Rosita!
Ești bine?
- Nu se întâmplă nimic? - Încearcă din nou.
- E mort? - Da. Mergi prea agresiv.
Bună!
- Maja vine la noi la cină. - Da?
E prietena ta.
- Bună, Maja! Bine ai venit. - Mă bucur să fiu aici.
I-am întâlnit pe Sussi și Allan ieri.
- Burta ei a crescut. - Da.
Arată ca un hipopotam.
Vreau să arăt ca un hipopotam într-o zi.
Vreau patru copii. Doi băieți și două fete.
Mult noroc!
- Te duci la bar mai târziu? - Nu am chef.
- E vineri. - Am spus că nu am chef, Maja.
Și ți-ai găsit o slujbă?
Ce? Cine și-a găsit o slujbă?
Rosita și-a găsit o slujbă.
Face curat pe barcă și câștigă 80 pe oră, fără taxe.
- Cine a aranjat asta? - Tu cine crezi?
- Nu te-ai gândit să vorbești cu mine? - De ce?
Pentru că ești stăpânul ei?
Tată, trebuie să trimită bani acasă. De asta e aici.
Poftim, Rosita.
Nu de asta e aici. Rosita face parte din familia noastră.
Dacă are nevoie de ceva, mă ocup eu.
- Mai vrei, Maja? - Da, te rog.
Mulțumesc.
Trebuie să mă duc la baie.
Cred că o să dorm la mine acasă.
Voi doi vă distrați bine acasă cu micuța sexy?
Vă băgați amândoi ruloul în sosul de soia?
Taci dracului!
Să te ia naiba!
Asta faci la bar, nu pe o barcă de pescuit!
Nimeni nu vrea să ia pe mare un idiot arțăgos.
Nu eram pe mare. Eram în doc.
Ai fost la bordul navei în doc și l-ai bătut pe fiul căpitanului.
Da sau nu?
Ai noroc că tatăl tău îți poate oferi o slujbă la fabrică.
- Nici vorbă să lucrez la fabrică. - Deci preferi să fii frizer?
De ce ești atât de tristă?
Hei, ce s-a întâmplat?
M-am apropiat prea mult de fiul lui.
Simt ceva pentru el, și el la fel pentru mine.
Nu știu ce să fac.
Ai de gând să-ți lași viitorul în mâinile unui tânăr?
În câteva săptămâni se plictisește de tine.
Cei mai în vârstă sunt mai statornici.
Sunt recunoscători și îți mulțumesc pentru că le gătești.
O idilă cu un băiat și apoi un bilet înapoi la Manila?
Înapoi la mama ta, cu buzunarele goale?
Gândește cu capul, nu cu inima.
Capul tău, Rosita. Capul tău.
Oprește-te. Nu mai da.
- E cineva acolo? - Nu.
Nu! Ce se întâmplă?
Ce naiba!
Vino aici.
Hai să găsim un apartament.
Hai să cumpărăm ceva.
O căsuță pe care să o putem repara.
- Vorbești serios? - Da.
Lucrezi cu stânga, pulverizezi cu dreapta. Joy îți arată cum.
La urmă speli podeaua cu mopul.
- Joy, arată-i lui Johannes ce să facă. - Bună!
- Speli totul.
Nu-ți face griji, Johannes. E doar pentru tot restul vieții tale.
- Johannes, cum a fost azi? - Bine.
- Ce faci? - Împachetez.
Ei bine, asta văd și eu.
Mă mut cu Maja. O să ne cumpărăm propria casă.
Oricum o să ai nevoie de camera mea în curând.
Ce vrei să spui?
Prietena ta are ceva în Filipine de care a uitat să menționeze.
Vei fi tată vitreg.
Ai un copil?
Da.
Câți ani are copilul tău?
Opt ani.
Godofredo. Locuiește cu mama mea.
Locuiește cu mama ta?
Îl vreau aici.
Ei bine, nu știu ce să spun despre asta.
Oricum e prea tânără pentru tine. Îmi pare rău, dar chiar este.
Găsește pe cineva de vârsta ta.
O femeie matură care nu vrea doar banii tăi.
Mulțumește-i pentru ce a fost, dă-i niște bani și du-o la aeroport.
Și să lăsăm toate prostiile astea în urmă.
Tată?
Tată!
Vreau să mă căsătoresc cu tine și desigur că îl aducem și pe fiul tău.
Fiul tău ar trebui să locuiască aici cu noi.
Poate să vină și Godofredo?
Da.
Vom fi o familie.
O luăm de la capăt.
O să fie un nou început.
Pește?
Rosita!
Rosita, te rog.
Doar... Vreau să vorbesc cu tine.
Nu te mărita cu el.
Părăsește-l și vino cu mine.
Și unde mergem?
Nu contează.
Putem merge oriunde vrei tu.
- Doar... Încetează. - Nu, stai.
Asta e viața pe care o vrei?
Atunci spune-mi.
Doar spune-mi.
- Taci și pleacă. - Nu.
- Doar spune-o. - Pleacă.
Te rog, spune-o.
Trebuie să aud.
- Spune-o. Doar spune-o. - Nu! Stai!
Vreau să fac o grămadă de copii cu tine.
Vreau să fac atât de multe lucruri cu tine.
Dar vreau să merg la socrul meu
fără să-mi fie teamă că prietenul meu aruncă ocheade sau...
are vise exotice.
Poate că am sâni mari, dar nu-s proastă.
Ești minunată, Maja. Ești cu adevărat minunată.
Vreau toate aceste lucruri, dar nu pot.
Nu pot.
Bună, Maja!
Deci nu intri?
Nu, cred că nu.
Trebuie să plec.
Nu mi-au mai rămas multe de făcut aici.
Mi-e dor de mama ta.
Subtitrarea: Mihaela Glodariu