‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- מה תעשי כשתהיי גדולה? -‬
‫"אבא שלך תמיד איתך‬
‫תומך בך מרחוק‬
‫הלוואי שאת לא ענייה‬
‫ושהכול הולך טיפ טופ‬
‫תמיד תהיי בלב שלי‬
‫אך היום פשוט אני אגיד לך‬
‫תמשיכי כך והכול יהיה מוצלח‬
‫יום הולדת שמח לך"‬
‫יפה! בדיוק באמצע.‬
‫רוצה חצי?‬
‫בשום פנים ואופן לא!‬
‫אני לא אוכל דברים שמתפוצצים. כבר לא.‬
‫הייתי צריכה להשאיר את החצי השני לקארדמון.‬
‫לפעמים הוא אוהב לאכול כאלו איתי.‬
‫אני בדרך כלל הולכת למשחקייה‬ ‫ביום ההולדת שלי,‬
‫אבל שוב יורד גשם.‬
‫משחקייה?‬
‫כן! יש שם משחקים שעוזרים לי‬ ‫לרענן את הזיכרון שלי כל שנה.‬
‫אבא שלי היה לוקח אותי לשם.‬
‫בואי נלך.‬
‫תן לי לארגן לך לבוש לגשם.‬
‫- סטיקי -‬
‫- כוח לעבוד! -‬
‫פאפיקט, למה אנחנו מסתתרים בפח?‬
‫החיה הזאת רוצה להתחתן איתי.‬
‫בעל הבית העקשן שלך רוצה שנהיה יחד,‬ ‫אבל אני מעדיף למות.‬
‫טוב, אני אתחבא במכל המחזור במקום בפח הזבל.‬
‫שלום.‬
‫עוף מפה. אתה תסגיר אותי.‬
‫ואו, יש לך קולות תינוק חמודים.‬
‫אני לא תינוק! אני חמור גדול, חמור!‬
‫כן. עוף מכאן. אתה התינוק.‬
‫היי, דקארד.‬
‫סליחה. הערתי אותך?‬
‫לא, אני ערה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫סתם ממחזר זבל.‬
‫זבל שמים באשפה.‬
‫נכון.‬
‫פאפיקט, לא להרביץ!‬
‫אני לא אוהב נמושות.‬
‫דקארד, זה פאפיקט.‬ ‫אני מארחת אותו בביתי ללא הגבלת זמן.‬
‫פאפיקט. שם חמוד. נעים מאוד.‬
‫אנחנו הולכים למשחקייה ליום הולדתי.‬
‫יש לך יום הולדת היום?‬
‫ואו. בת כמה את?‬
‫זקנה. ממש זקנה.‬
‫בוא איתנו.‬ ‫-באמת?‬
‫לא!‬
‫כן, כמובן.‬
‫היער נעשה סבוך יותר ויותר‬ ‫בכל פעם שאני חוזרת לכאן.‬
‫כמה זמן את מבקרת כאן?‬
‫מאז ומתמיד.‬
‫הגענו!‬
‫אני מניחה שזכרתי את המקום אחרת קצת.‬
‫נראה סגור.‬
‫אחרייך, גברתי.‬
‫ואו. לא ידעתי‬ ‫שיש משחקייה גדולה כל כך באזור שלנו.‬
‫אבא שלי פיתח בעצמו הרבה מהמשחקים האלו.‬
‫היינו באים לכאן הרבה לפני שחליתי.‬
‫אין חשמל.‬
‫אני חושבת שהגנרטור היה פה.‬
‫הכול כמעט תקין!‬
‫- לומדים לאיית -‬
‫- להתגונן נגד השודד -‬
‫- לפעור חורים בקירות -‬
‫המשחקים האלו מלמדים משהו?‬
‫מה המשחק הזה?‬
‫- אהבה ואפייה -‬
‫אף פעם לא נכנסתי לזה באמת.‬
‫אבל כדאי לך לנסות. אני חושבת שתיהנה.‬
‫זה משחק בישול.‬
‫אוקיי.‬
‫ואו.‬
‫זה ממש כמו לבשל באמת.‬
‫- דינג -‬
‫אוי, לא! גם זה עולה באש!‬
‫בדיוק כמו בחיים האמיתיים!‬
‫זה בסדר, דקארד. תראה! שברת את השיא שלי!‬
‫- ואו! כל הכבוד, דקארד! העוגה שלך לוהטת! -‬
‫- ידעתי שצדקתי כשבחרתי בך כשותף שלי. -‬
‫- לא עברת,‬ ‫אבל נוכל להתגבר יחד על כל דבר! -‬
‫תפסיק לבזבז את כל המטבעות. תורי!‬
‫פאפיקט, אתה מתנהג לא יפה!‬
‫החתול שלך רוצה לשחק?‬
‫או אולי הוא כלב?‬
‫טוב, הוא נראה כמו חתול, אבל…‬
‫תריח.‬
‫ואו. ריח של כלב.‬
‫יש לי ריח של עץ ברוש אחרי גשם כבד.‬
‫אלוהים!‬
‫זה המשחק שאני הכי אוהבת.‬
‫אני אוהבת לשחק בו כל שנה ביום ההולדת שלי.‬
‫תני לי!‬
‫כולנו יכולים להתחלק במטבעות.‬ ‫הושט את הכפות הקטנות שלך.‬
‫הכפות שלי גדולות ושופעות כל טוב.‬
‫אני אנציח את שמי בכל מכונה!‬
‫חמישה.‬
‫שישה.‬
‫זה מזויף.‬
‫היי, תראו! פורט שטרות.‬
‫- מטבעות -‬
‫אני חושב שיש לי כמה שטרות שנוכל לפרוט.‬
‫אני לא זקוק לרחמים שלך.‬
‫אפשר להשיג כסף בחינם!‬
‫פאפיקט, נתקעת? אתה נראה תקוע.‬
‫לא…‬
‫ידעתי שאתה נראה עגלגל יותר מבדרך כלל.‬
‫הוא בסדר?‬
‫כן, הוא בסדר, אבל אזדקק לעזרתך.‬
‫בטח.‬
‫עוד רגע, פאפיקט.‬
‫העצמות שלך תמיד דחוסות כל כך?‬
‫זה לא יצליח.‬
‫נסי להשתמש בצוהר כדי לשגר אותנו.‬
‫רעיון טוב!‬
‫לא! היינו אמורים לגעת זה בזה!‬
‫מה קורה כאן? איפה אנחנו?‬ ‫מה קורה? אנחנו מתים?!‬
‫אוי, לא! העצמות הדחוסות שלך ריסקו אותי?‬
‫דקארד! דקארד, זה בסדר!‬
‫זה מוזר. קאס צדקה למרות שהיא דיברה ברשעות.‬
‫דקארד, זה בסדר. אנחנו בסדר.‬
‫זהו זה.‬
‫בי! בדיוק בזמן!‬
‫יש לנו משימה דחופה מאוד‬ ‫עבורך ועבור פאפי…‬
‫היי.‬
‫היי, מה הקטע?‬
‫זה דקארד. הוא שף מנוסה מאוד.‬
‫אני אוהב לבשל.‬
‫ואו, הגעת ממש מוכנה היום.‬
‫העבודה של היום היא משימת בישול,‬ ‫וחייבים לבצע אותה כמה שיותר מהר.‬
‫התכוננו לקבלת המדים.‬
‫היי, למה אתם סתם עומדים שם באפס מעשה?‬
‫אני משלם לכם כדי לעבוד!‬
‫היי, אני בי. זה דקארד. הוא ה…‬
‫עוזר שלי? עמיתי לעבודה?‬
‫סו-שף?‬
‫כן. לא מעניין אותי. תקשיבו.‬
‫יש לי עניין חשוב מאוד לטפל בו‬ ‫בכוכב הלכת הסמוך.‬
‫אני צריך שתשגיחו על הבחור הזה.‬
‫הוא חסר מיומנויות‬ ‫ויש לו נטייה לשבור דברים.‬
‫היי, אתה!‬
‫כן, אדוני?‬
‫אל תיגע בכלום ואל תשבור דבר!‬
‫אתה לא יודע לעשות כלום כמו שצריך,‬ ‫אז תשאיר את העבודה לשניים האלו!‬
‫כמובן. כל מה שתגיד.‬
‫כן, שיהיה.‬
‫גברתי בי ואדוני דקארד, מה אתם רוצים שאעשה?‬
‫קרא לי בי בלבד. איך קוראים לך?‬
‫קוראים לי מולי.‬
‫אנחנו… מבשלים?‬
‫אופים, למען האמת.‬
‫אתה נראה כמו מישהו שיהיה ממש טוב בזה.‬
‫אני לא יודע. אני לא מיומן באפייה.‬
‫האמת שזה די קל.‬
‫מוסיפים את הביצים, קצת קמח,‬ ‫ונוזלים לבחירתך להכנת הבצק.‬
‫מערבבים אותם.‬
‫מרדדים את הבצק בעזרת מערוך.‬
‫ואז משתמשים בבצק‬ ‫כדי להכין את הדונאטס האלו.‬
‫מדהים לראות אותך עושה את זה.‬ ‫אני יכול לצפות בך כל היום.‬
‫באמת?‬
‫ואו. טוב, אחרי זה לוקחים אותם‬ ‫לחור המשאלות השחור הזה‬
‫ומשליכים אותם פנימה.‬
‫הם יגיעו כבר למי שרוצה אותם.‬
‫זה מה שהבוס אמר לי בכל אופן.‬
‫אל תיגע בכלום ואל תשבור דבר!‬
‫מה זה?‬
‫לפעמים אני מקבל מתנות.‬
‫אני מניח שזה מוכיח‬ ‫שאנשים אוהבים את הדונאטס שלי.‬
‫זה נחמד. אתם רוצים לנסות?‬
‫כן.‬
‫גם את רוצה לנסות?‬
‫לא. אני לא טובה במיוחד בדברים כאלו.‬
‫טוב, במה את כן טובה?‬
‫לא יודעת. בלתת לאנשים מתנות?‬
‫בלאכול? בלעשות את שניהם בעת ובעונה אחת?‬
‫ואו, הכנת דונאט מושלם. וגם ממש מהר.‬
‫אני נבוך לומר‬
‫שאני מכין את הדונאטס האלו כל חיי,‬
‫ומעולם לא יצא לי אחד מושלם.‬
‫אבל לא ניסיתי אפילו לעשות זאת.‬
‫זה קרה במקרה. אל תרגיש נבוך.‬
‫רואה? תסתכל.‬
‫אם אני ממש טובה בזה, אז זה כאילו,‬
‫הדבר הראשון שאני טובה בו.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫לא, אל תתנצלי.‬ ‫מדהים לראות אותך עושה את זה.‬
‫אוכל לצפות בך כל היום.‬
‫אתה ממש טוב בזה, דקארד.‬
‫כן, אני מופתע.‬ ‫אני ממש גרוע באפייה בדרך כלל, אבל זה נהדר.‬
‫אם אתה מתחיל להשתפר באפייה,‬
‫אולי אתה מוכן לבית הספר לבישול.‬
‫איך…?‬
‫איך השגת את זה?‬
‫כן, נכון. התחבאת בפח האשפה.‬
‫אני לא יכול ללכת.‬
‫כלומר, אולי אני יכול לאפות, אבל…‬
‫החתולים יתגעגעו אליי.‬
‫משפחתי תתגעגע אליי.‬
‫הכול יהיה בסדר, דקארד.‬ ‫אני יכולה לעזור לטפל בהם.‬
‫גם את תתגעגעי אליי, נכון?‬
‫לא תהיי עצובה אם אעזוב?‬
‫כן! נראה לי!‬
‫למה כולם מנסים לשכנע אותי לעזוב?‬
‫אתה נראה ממש שמח עכשיו.‬
‫כאילו…‬
‫במכנסי הטבח האמיתיים האלו‬ ‫במקום במכנסי פיג'מה.‬
‫עליי לסיים את הדונאט הזה.‬
‫נשמע שהבוס שלי סיים את ענייניו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אוי, לא. הבוס שלי יכעס נורא.‬
‫אכתים את הבצק בגוף הדוחה שלי.‬
‫הגוף שלך לא דוחה. הוא רק לא היגייני.‬
‫ואו! את כל כך חזקה.‬
‫זה היה נחמד מאוד מצדך, בי.‬
‫הדונאט המושלמים מיוחדים.‬
‫הבוס שלי כל הזמן צועק עליי‬ ‫כדי שאנסה להכין אחד כזה.‬
‫אולי עדיף להרחיק ממנו‬ ‫את הקריסטלים שמגשימים משאלות?‬
‫כן, בדיוק! את יודעת גם לקרוא מחשבות?‬
‫המנה הזאת מוכנה למשלוח? הרשי לי לעזור.‬
‫הם נראים מגניב. בואו נוציא אותם.‬
‫טוב, בסדר. זה הזמן ללכת.‬
‫ואו!‬
‫דקארד! מולי!‬
‫אני מחזיקה אותך!‬
‫אתם האנשים היחידים שפגשתי חוץ מהבוס שלי.‬
‫תודה שהייתם נחמדים אליי.‬
‫מולי!‬
‫את יכולה להרפות.‬ ‫אני בכלל לא בטוח שיקרה לי משהו רע.‬
‫מולי!‬
‫- בי -‬
‫בי.‬
‫חבר'ה! איך יכולתם לעשות את זה?‬
‫איך נתתם לו לעשות לי את זה?‬
‫אני טובל באמבט מלא בכסף.‬
‫זה גם מרגיע גם מלחיץ בעת ובעונה אחת.‬
‫תודה, כסף יפה.‬ ‫תפסיקי לנגוס בי. אני לא אוכל.‬
‫היי, דקארד, אני ממש רעבה.‬
‫אתה יכול להכין לי…?‬
‫נוסע לאיזשהו מקום?‬
‫החלטתי ללמוד בבית הספר לבישול.‬
‫מכתב הקבלה הגיע בשבוע שעבר.‬ ‫רציתי לזרוק אותו, אבל…‬
‫הסתכלתי במראה וראיתי את עצמי אופה סוף סוף,‬
‫ונראיתי שמח מאוד.‬
‫היי, זה נהדר!‬
‫כן? תהיי בסדר אם אעבור ואעזוב את האי?‬
‫טוב, כאילו… ממש אתגעגע…‬
‫כן. מצטער, כן.‬
‫אני יודע שתסדרי.‬ ‫אני מניח שאני דואג יותר לכל האחרים.‬
‫כולם רגישים כל כך, לא כמוך.‬
‫אז, כן. כדאי שתיפרד מכולם.‬
‫היי, כולם!‬ ‫דקארד נוסע ללמוד בבית ספר לבישול!‬
‫קאס, הקפצת אותם.‬
‫אני חושב שעשית את זה בכוונה!‬
‫אתה לא בפיג'מה.‬ ‫זה אומר שאתה לא בדיכאון יותר?‬
‫הוא עדיין מדוכא.‬ ‫אפשר להיות מדוכא במכנסיים.‬
‫תביט בי.‬
‫לך למצוא את התחתונים שלך, גם המלוכלכים,‬
‫ותכניס אותם לתיק. אעזור לך לברוח.‬
‫שמעתי את המהומה.‬
‫מי מהגברים המחרידים כאן יעזור לי להשיג‬
‫נקמה קבועה כולל ארוחות ולינה?‬
‫אני אטפל בטיפשה הזאת.‬
‫תוכלי לישון כאן הלילה.‬
‫אני לא רוצה שתאכלי עוד שרצים.‬
‫קארדמון היקר,‬ ‫זהו יום הולדתי ולכן גם יום הולדתך.‬
‫הכנתי את אלו. אם תאכל, משאלותיך יתגשמו.‬
‫סליחה על כתב היד שלי.‬ ‫היד הכותבת שלי נפצעה.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫אני מניח שעליי לאסוף את כל החברים שלך, מה?‬
‫היי, פאפיקט.‬
‫תכננתי ללכת לאסוף אותך‬ ‫אחרי שאטפל בזרוע שלי.‬
‫הכנתי לך משהו ליום ההולדת.‬
‫ואו! זאת אני! כאילו, מבפנים.‬
‫כל כך דוחה.‬
‫זה.‬
‫יש כנראה הרבה דברים‬ ‫שאנחנו לא יודעים זה על זה.‬
‫מה הצבע האהוב עלייך?‬
‫לבנדר. רגע, לא.‬
‫ורוד. רגע… תכלת.‬
‫מהי החיה האהובה עלייך?‬
‫אריות ים.‬
‫הם כל כך שמנמנים.‬ ‫הם כמו בתולות הים של האריות.‬
‫מה המאכל האהוב עלייך?‬
‫הכול.‬
‫מה את רוצה להיות כשתגדלי?‬
‫אני לא יודעת. הכול? זו תשובה?‬
‫הכול.‬
‫כמעט סיימתי פה.‬
‫כך נוכל להכיר זה את זה קצת.‬
‫יפה.‬
‫יש עוד זמן‬ ‫למשחק האהוב עליי ביותר במשחקייה.‬
‫רוצה לחזור לשם איתי?‬
‫רואה? הכול מוצף.‬
‫זה בסדר.‬
‫חשבתי שאת פוחדת ממים.‬
‫אני לא פוחדת. אבי הפך אותי לחסינה למים.‬
‫אני מעדיפה רק להימנע מהם.‬
‫הנה זה. מוכן?‬
‫- לבי -‬
‫- הסוף! -‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬