SERIÁL NETFLIX
JEMNÝ DOTYK
DNEŠNÍ SPECIALITY RYBY, RYBY, RYBY, RYBY
Líbí?
Dal jsem tu ceduli nahoru, abys ji už nemohl přepi…
Pane Ubrousku! Nepomáhejte mu ničit moje krásné menu!
Pokračujte.
Howell a Wesley se zase hádají. Jdu si zdřímnout do skříňky.
Počkej, ustelu ti.
Promiň. Jediné, co zvládnu připravit, je želé.
Tak jo, hotovo.
Vypadá pohodlně.
Dobře, sem s ním.
Chci ho pod…
zadek. Takže si ho tam dám sama.
Jsem moc rád, že mě podporuješ.
Jasně, že podporuju. Všechno, co uvaříš je skvělé.
Vážně? Opravdu si to… myslíš?
Jo.
I když na tom želé teď sedím,
až si zdřímnu, sním ho.
Rád si s tebou povídám.
Já vím. A teď mě schovej.
Tady máš dýško.
Už jich mám hromadu.
Přestaň se snažit uvařit moje ryby.
Všechny jsou navíc poraněné nebo nemocné. Kdo by je jedl?
A co až se uzdraví?
Pak je vrátím do moře.
Wesley. Vrať mi koště!
Ty jeden upocený zrádce.
Jestlipak bych do té skříňky dokázal nainstalovat sladký záchod.
Co to?
- Bee. - Omlouvám se!
Já se nezlobím. Zatím.
Vrať se k práci.
Proč je propocené?
Krájíš skvěle, Time. Máme spoustu objednávek s sebou.
Můžeš tu dneska zůstat dýl, Crispine?
Pak ti klidně pomůžu v té tvojí garáži.
Vítejte v naší kočičí kavárně.
Merline!
V těch nových brýlích jsem tě nepoznala.
Jak bylo na medině?
Opatrně. Je těhotná.
Ta kočka.
Pusť mě.
Tak jak bylo ve škole?
Merline, jsi zpátky! Co škola?
Jsou tu všichni,
uděláme si rodinnou fotku.
Všichni okamžitě ven!
Tak jo, pěkně se seřaďte od nejstaršího po nejmladšího.
Jo.
To vypadá dobře. Od nejstaršího po nejmladšího.
A já patřím sem.
Jestli se řadíme podle věku, měl bys být uprostřed.
Vypadám snad, že patřím doprostřed? Nesluší mi to víc tady?
Lepší?
Ani nevím.
Měli bychom zavolat Bee.
No jasně, aby nás vyfotila z více úhlů.
Ne.
No, já vlastně myslel, že by se s náma měla vyfotit,
protože je s náma už od malička, takže…
Aha.
Pojď se s náma vyfotit, Bee!
Už jdu!
Tak co? Bavil ses na tý medině?
Rychle!
Pospěš, už to bude fotit! Honem!
No jo.
Kočky, ne! Vaše ledviny!
Ne!
Můj oblíbenec!
Křičel jsem tak, že opadaly květy. Jak smutné.
Teď vypadají staře.
Deckarde, jsem smutný. Vyměň si se mnou zase místo, prosím.
- Tak jo. - Ne!
Už jsem tu!
Drahá Bee, díky, že jsi mi řekla, ať jdu na Akademii.
Vím, že se zatím postaráš o moji rodinu.
Promiň, že jsem se s tebou nerozloučil. Ozvi se mi.
Až se příště uvidíme, konečně už budu umět upéct zákusek.
Ale ne. Využil jednu z mých kartiček na laskavosti.
Pracovala jsem s ním a jeho rodinou v Kočičí kavárně.
A když jsem se chtěla flákat, dávala jsem je lidem s tím, že jim dlužím.
Jako slib, že pro ně později něco udělám na oplátku.
Asi po mně chce, abych se postarala o jeho rodinu, zatímco bude pryč.
Tohle je Howell. Ten, co mě vyhodil za flákání.
Každou chvilku jsem si dávala šlofíka.
Byl to trapas, tak už s ním nemluvím.
Zapomeň na něj. Kdo je tohle?
Wesley…
To je ten chlap z fotky! V reálu vypadá ještě hustěji!
Zase kolem něj poletují okvětní lístky!
Co pro tebe můžu udělat?
MÁŠ TO U MĚ VYUŽIL:
Další už ne. Vážně ji chceš použít teď?
Odpověděl pokrčením ramen.
Nic hustějšího jsem ještě neviděl!
Teď udělá něco hustýho.
To není možný! To musím zkusit taky!
On to viděl!
Trapas.
Jdu se utopit.
Ale no tak, nepřeháněj!
To vypadá jako jedna z tvých věcí. Pořád se v nich zasekávají ryby.
Budeš si to muset jít sesbírat.
Nechci pod vodu.
Udělá to znovu!
Člověk by měl být zodpovědný.
Rozlilo se do tvaru lebky!
Vypadá dobře dokonce i s hovnem na svetru!
Zase to viděl!
Howell.
Nevadí, pokud ti ty ryby nepomůžu nanosit dovnitř?
Wesley je hustej. Mám ho rád. Proč nechceš jít dovnitř?
Je tam ten chlápek, co mě vyhodil.
Říkal jsem, ať na něj zapomeneš.
Jdu si dovnitř trénovat boxování.
DÁMIČKA MÁ RÁDA: POZORNOST, NEMÁ RÁDA: POZORNOST
Můžeme ji uvařit?
Kdybys nás jich pár nechal uvařit, vydělali bychom majlant.
Díky.
MÁŠ TO U MĚ VYUŽIL: WESLEY
Nekoukejte na mě!
Měla by ses jít podívat dovnitř.
Ne, neměla.
Je tam tvůj oblíbenec. Měl koťata s tvojí oblíbenkyní.
Je jich sedm a jsou velká jako moje pěst.
Jo, sedm.
Dali jsme je do košíku a okolo jsme rozmístili cupcaky.
Tak já se podívám přes okno.
Co to?
Štěkocoure, nech toho!
Ty jsi bil ta koťata?
Cože? Líbí se jim to, tak se snažím, aby se jim to líbit přestalo.
Panebože! Vy jste taková koťátka!
Vypadáš jako tvoje máma!
A ty jako tvůj táta.
A ty vypadáš jako…
No nic.
- Věděl jsem, že se ti budou líbit. - Wesley.
Howell.
Měli bychom přestat všechno polívat černou omáčkou.
Možná nám sem nikdo nechodí kvůli tomu. Vypadá to dost děsivě.
Nikdy. Jídlo pak vypadá zdravě.
A to jídlo pod omáčkou navíc vypadá ještě děsněji.
Nepřišel někdo?
Ne.
Zdálo se mi, že někoho slyším.
Ta ryba se mi nelíbí.
Hele, jsme v mojí staré skříňce na šlofíky.
Co tu dělají všechny ty papíry?
ÚČET PO SPLATNOSTI
Není tu nějak těsněji?
Mňau.
Budu muset všechny poslat domů, abychom ušetřili.
Bez Deckarda to jídlo nevypadá dobře
a nikdo nám sem nechodí.
Udělám to. Budu zodpovědná a pomůžu jim.
Já bych si něco hnusného dala.
Už jste u nás někdy jedla?
Asi ne.
Já jsem Howell a dnes vás budu obsluhovat.
Já vím.
Pokusím se to jídlo nesníst, než vám ho donesu.
Mívali jsme servírku, co to dělávala.
Vysmívá se ti.
A ty s tím nic neděláš.
To zní hrozně.
Doufám, že jste ji vyhodil co nejšetrněji.
Schovej ten triceps!
Cože?
Crêpes.
Aha, crêpes. Dáte si? Já jim říkám prostě palačinky.
Je zvláštní, že pro něco máme více slov.
Ne!
Takže žádné palačinky.
Myslím tím, že to není zvláštní.
To teda je.
A změnila jsem názor. Dám si pohankové vafle s jahodama.
A cibulovou polévku.
A směs pečené kořenové zeleniny
a špenátovožampionový quiche
a trojitý šerbet s brokolicí.
Dobře.
A taky crème brûlée a la mode!
Crème brûlée. Tak jo, zajímavá kombinace.
Jo, to byla divná objednávka.
Pěkně divná objednávka. Jinak musím do práce, tak už půjdu.
Tenhle měsíc platím nájem a Cardamon už nepřijímá zbytky.
Někdo tu má hlad.
Neopouštěj mě, Wesley.
Chci přesunout ryby na záchodky.
Cože? Proč?
A taky nechci, aby ses mě vyptával na moje důvody.
Dobře!
Přestaň si trénovat rány na mém šéfovi. Teda na bývalém šéfovi.
Ahoj, Charlesi. Přišel jsi mě utěšit?
„Charles je emočně ostražitý.
Musíte počkat, až přijde on k vám.“
Zdá se, že Howell trochu zanedbává úklid.
Tady to máte.
Tohle vařil Wesley.
A naše specialita, kožená omáčka.
To jsem si neobjednala.
Dobrou chuť.
Fuj.
Promiň, Wesley. Snažil jsem se.
Fuj.
Tohle jediné chutná normálně.
Štěkocoure, máš s sebou kámošku.
Jo, jsi moje kamarádka.
Ne, myslím tím v puse. Kámošku brokolici.
Cože?
Chci tím říct, že máš jídlo na zubech.
Ne, tam ne. Na druhé straně.
Ne, naproti.
O jeden zub dál. To je moc. Teď jsi ji skoro měl.
Tam ne.
Kašlu na to.
Ty jsi teda čuně. Seženu ti párátko.
Zapomněla jsem si peněženku!
Věděla jsem, že sem nemám chodit! Howell mě teď bude nenávidět ještě víc!
Tak mě na něj pusť a pak můžeme zdrhnout.
Ne, musím mu zaplatit! Tak to lidi v restauraci dělají.
Navíc by mi bylo trapně!
A taky by to zničilo moje chvályhodné gesto.
Navíc vědí, kde bydlíme! Hned vedle nich!
Tak jo, jdeme!
Necukej se, prosím tě.
Tuhle brokolici uvařil Wesley, takže vypadá hustě.
Zdravíčko. Připraveni pracovat?
Jo!
No, buďte opatrní.
Poslední dobou se dějí divné věci.
Fakt divné. Ruce.
Ruce s vesmírnou kamufláží pustoší planety,
na kterých jste nedávno pracovali.
Snažili jsme se vystopovat jejich zdroj, ale jsou moc dlouhé.
To je bizarní.
Žádný problém.
Tady teda máte uniformy.
Pamatujte, že jsem vás varovala.
Zdravíčko. Potřebujeme se zbavit vaků s mladými.
Už jsou dost velcí, musí se osamostatnit.
Mám hroznou radost, že vyrazí prozkoumávat vesmír,
ale zároveň jsem smutná, protože mi budou chybět.
Cítím to úplně stejně.
Pane jo!
Můžu si vás nejdřív vyfotit?
Jasně. Třeba takhle?
Perfektní.
Možná z větší výšky?
Jo, to je mnohem lepší. Pošleš mi ji?
Jasně. Vy máte mobily?
Jo.
Myslím mobily.
Jo.
Myslím mobily.
Jo.
Myslím mobily.
Aha, tak to asi ne.
Rozkošný. „Jak se dneska máš?“ Odeslat.
Jo, jen do nich.
Dej jim větší pecku!
Máš tak jemný úder. Děkuju.
Tvůj jemný dotek si budu pamatovat navždy.
„Ten dort vypadá božsky.
Dneska jsem v kavárně viděla nová koťata.“
Díky!
„A taky Howella.“
Děkuju!
„Bylo to divný? Neviděli jste se od chvíle, co tě vyhodil.“
Odeslat.
„Nevím. Schovávala jsem se.“
„Ve svojí skříňce na šlofíky?“ Odeslat.
Ušklíbající se smajlík. „Jo.“
Děkuju!
Nezapomeňte se kartáčovat.
- Budete mi chybět! - Máme vás rádi!
Hele, ze všech těch ran se ti udělal mozol.
Dávám skvělé rány.
Jo, jsi skvělý.
V boxování!
Děkujeme ti za ty jemné údery.
Díky vám se naše děti můžou bavit ve vesmíru.
Vždyť já ani nic neudělala. Není zač!
Ale ne. Mince? Musím zaplatit v drobných?
Teď ne, Charlesi.
Jak ses sem dostala?
Jenom ti jdu zaplatit.
Neboj, nehodlal jsem ti to účtovat.
Prosím, nech mě ti to jídlo zaplatit.
V mincích? To je spousta drobných.
Já ti nevím. Musel bych je umýt a hlídat, ať si je Tim nestrká do nosu.
Jen jsem jednou chtěla být zodpovědná.
Prosím?
No, jelikož je tvoje chyba, že je teď Deckard na škole,
a nikdo z nás neumí vařit, takže jsme přišli o všechny zákazníky,
zaplatit tě nechám.
Mimochodem, děkuju.
Deckard vaření miluje, ale proč jsem si kavárnu otevřel já, to nevím.
Asi jsem prostě chtěl pozornost.
A možnost komandovat ostatní.
Já měla tvoje komandování ráda. Byla to zábava.
Měla by ses stavit častěji. Rád tě uvidím.
Stěhuju ty ryby na záchodky.
Sleduj, Wesley!
Vypadá to jako tvářenka. Pěkný.
Hustý.
KONEC!
Překlad titulků: Petr Kabelka