‎UN SERIAL NETFLIX
‎MINCIUNI AMUZANTE
‎Proscrisul fugea și fugea
‎De la o planetă la alta ‎Ca un monstru arăta
‎Fugea de prințesă și de vrăjitori
‎Fugea cât putea ‎De amintirea dureroasă din viața sa
‎Dar piciorușele lui monstruoase
‎Nu puteau alerga la nesfârșit
‎Și așa ajunse proscrisul ‎Pe o insulă de negăsit
‎Necunoscută, dar familiară
‎Unde-și făcu prieteni noi ‎Și începu o nouă viață
‎Dar deși din fugă se oprise
‎Trecutul proscrisului spațial ‎Din urmă îl prinsese
‎JURNAL DE VISE
‎Ce de lucruri, Cardamon! ‎Unde mergem cu ele?
‎Nu știu.
‎Vrei să le ducem la plajă?
‎Probabil.
‎Vreau să vin și eu.
‎PisiCuțu! Te-ai trezit! ‎Da. Haide! Să mergem!
‎Pe aia du-o acolo ‎și pe urmă adu-o încoace!
‎Nu, stai! Nu merge așa.
‎JURNALUL LUI TIM ‎CU SECRETELE ALTORA
‎CAS - MERLIN
‎BEE - PRIETENUL LUI BEE
‎NU UITA CĂ ÎȚI PLACE MUNCA
‎NU TE OPRI DIN MUNCĂ!
‎ZONA EXCLUSIVĂ A PROGRAMATORILOR
‎ACCES
‎DISCUȚII DESPRE CODURI
‎FĂ BANI SAU MORI DE FOAME
‎NE CERTĂM PE METODA ASTA DE CRIPTARE?
‎NU ‎DA, NU
‎CEARTĂ-TE CU GRAVIDA PE CARE O IUBEȘTI ‎ȘI TE PREFACI CĂ O URĂȘTI
‎GRAVIDA PE CARE O IUBEȘTI
‎Bine! Să mergem!
‎Poftim?
‎Urât.
‎Unde?
‎- Ai nevoie de ajutor? ‎- Nu, mulțumesc.
‎Faci „urât” un copilaș.
‎Ce haios!
‎Nu. Tu ești urât. Urât!
‎Picior urât.
‎Ce faci?
‎Pământul e moale.
‎Iar corpul meu e…
‎Corpul meu e…
‎Pământul e moale.
‎Și corpul meu e tare.
‎Și tot urât ești.
‎Ba sunt arătos!
‎Ce?
‎Mi s-a părut că am văzut…
‎Bravo! Brațele sus și jos!
‎Sus și jos.
‎Acum genuflexiuni! Doi! Mai jos! Patru!
‎Cinci! Șase! Și șapte! Și opt!
‎Bine. Odihniți-vă!
‎Bun. Să începem!
‎Unu, doi, trei, patru.
‎Unu, doi, trei, patru. Unu…
‎Urât. Chiar și sub apă.
‎Nici filtrele naturii nu te pot ajuta.
‎Auzi?
‎Nu pot să respir sub apă.
‎Ridică-te! Ce face chestia asta?
‎Violet! Dispari din fața mea superbă!
‎BOMBOANĂ DETECTATĂ
‎Prea târziu. Avem treabă.
‎O să străpung un tunel de aterizare ‎prin planeta aia de gel!
‎Dă-l încoace!
‎Îl îndrepți în direcția greșită.
‎Și toate reglajele ‎tunului ăstuia penibil sunt greșite.
‎De ce nu ești atentă
‎la instructajele anoste ‎ale țâncului ăluia?
‎Nu-i spune „anost”!
‎Nu i-am zis!
‎Am zis că instructajele lui sunt anoste.
‎Fiindcă vocea lui e anostă. ‎E ascuțită, ca de copil mic.
‎E copil mic.
‎Da, în fine.
‎Alți vânători de bomboane.
‎E a mea!
‎Ce tălpi scârboase…
‎Da. Uitasem că detești tălpile.
‎Pisoi cuminte.
‎Amice! Plângi cumva?
‎Prin reglaje
‎poți coborî sau extinde frecvența…
‎energiei, ceea ce îți oferă…
‎Îți oferă o plajă mai largă ‎sau mai exactă a tirului armei.
‎Știu deja cum s-o folosesc.
‎Serios? Dar nu am…
‎N-am arătat nimănui ‎noua mea invenție până azi.
‎Eu…
‎Da, cred că nu știu ‎de ce știu deja cum se face.
‎Ce dulce ești! Și ești așa de deștept!
‎Ura!
‎Nicio altă echipă de recuperare ‎nu are pe cineva așa dulce și deștept!
‎Uite câte bomboane în plus ‎avem datorită ție!
‎Nu înceta ‎să creezi invențiile tale simpatice
‎de folosit pe oamenii…
‎Te iubesc!
‎Vorbești urât!
‎Nu pilotează nimeni nava.
‎Frumosul meu fotoliu de căpitan! ‎Frumoasa mea navă!
‎E nava mea!
‎O să-mi bag picioarele în farfuria ta.
‎Poftim?
‎Cardamon! L-ai văzut pe PisiCuțu?
‎Nu.
‎Unde o fi… afurisitul?
‎Sticky, acolo e PisiCuțu?
‎Vai, nu…
‎Aveam eu o presimțire.
‎Trebuie să-l recuperezi.
‎Da.
‎Nu uita! E logodit.
‎Da.
‎Vrei s-o lași văduvă pe Sticky?
‎Doamne! O să-l aduc înapoi!
‎Apă.
‎Ascultă!
‎Ce faci?
‎Plâng, fiindcă m-ai speriat.
‎Nu. Ce faci cu ăsta?
‎Dacă îl strici, nu putem lua premii pe el.
‎Voiam doar să văd ce e.
‎Voiam să văd dacă îl pot folosi ‎ca să fac ceva mai bun.
‎Oricum nu știm care sunt premiile.
‎Violet o să se înfurie.
‎Și n-o să mai fii preferatul ei.
‎Eu o să fiu preferatul ei.
‎Stai! Glumeam! ‎Copiii mici nu-mi înțeleg deloc glumele.
‎Te rog, nu mai plânge!
‎Știi ce e o glumă?
‎E ca un fel de minciună, ‎dar se știe că e o minciună.
‎Așa că e amuzant.
‎Așa sunt glumele mele, cel puțin. ‎Știi tu, minciuni amuzante.
‎Înțeleg. Mersi.
‎Atunci nu sparg bomboana.
‎L-am învățat să glumească ‎și m-a tras pe sfoară.
‎Ce-i asta?
‎Cred că e energie pură.
‎Energie pură?
‎Știi ce înseamnă „energie”?
‎Nu. Nu cunosc cuvântul.
‎Nu e în stare.
‎Ce ratat!
‎Ce faci?
‎Îți pierzi vremea cu jucării.
‎Alo! Ziceți ceva!
‎Și voi vă jucați.
‎Dacă o să continui să te prostești așa, ‎n-o să fie nimic de capul tău în veci.
‎O să fii un mic monstru și atât.
‎Ți se pare o idee bună ‎să nu fii atent la ore?
‎Ești printre cei mai slabi elevi ‎din clasa asta.
‎Trebuie să înveți încontinuu.
‎Dacă nu te perfecționezi rapid la ceva,
‎o să ajungi ‎un amărât de vânător de bomboane.
‎Taci din gură!
‎O să-l faci să plângă!
‎Ce? Violet! Ba nu!
‎Nu îmi venea să plâng! Eu nu plâng!
‎Violet! Mă faci să mă simt prost!
‎N-o las pe învățătoarea aia proastă ‎să urle la tine de față cu toți.
‎Asta te face să te simți prost.
‎Asta e distracție.
‎E furt.
‎Ea a furat prima.
‎Acum am dat de belea, probabil.
‎O să ne dea afară din școală, probabil.
‎Da. Ar trebui să fugim.
‎Nu mai vreau să am necazuri. ‎Și oricum nu-mi place aici.
‎Poftim, Violet!
‎O bijuterie.
‎Da. Nu cred că mai suntem bineveniți aici.
‎Poftim jucăria!
‎- Păstrează-o tu! ‎- N-o vreau.
‎- O navă. Mulțumesc! ‎- Nu, așteaptă!
‎Nu!
‎Poți s-o pilotezi tu, ‎dar e a mea. Nava mea!
‎Aoleu! Plângi.
‎Da.
‎O să-mi fie tare dor de mama.
‎JURNAL DE VISE
‎Of…
‎Fir-ar!
‎SFÂRȘIT!