‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- למה לא עוזרים לי -‬
‫מה קרה?‬
‫אתה יודע מה קרה.‬
‫זה מפני שהידיים שלך‬ ‫תקועות שם כבר שלושה ימים?‬
‫למה אתה לא עוזר לי? תעזור לי.‬
‫אתה יודע מה דעתי על מגע.‬
‫אוכל לעזור לך רק אם אגע בך‬
‫לאורך כל הזרוע שלך.‬ ‫-אתה כזה ילד.‬
‫לגעת עד שאמצא את המקום שנתקעת בו.‬
‫ובטח אצטרך לגעת בך עוד הרבה יותר,‬ ‫באצבעות ובכפות הידיים שלך,‬
‫כדי לחלץ אותך ממה שתוקע אותך.‬
‫זה יותר מדי!‬
‫תגיד לבי לעשות את זה.‬
‫אני חולה. אני לא רוצה.‬ ‫-אני לא רוצה שהוא ייגע בי.‬
‫אז תישאר תקוע, נכון?‬
‫חוץ מזה, בפעם הקודמת גם אני נתקעתי.‬
‫אבל בגלל מחט.‬
‫אם הידיים שלי ייפגעו שוב,‬ ‫החברה שלי תעזוב אותי.‬
‫אתה יודע כמה קשה היה‬ ‫לסחוב את כל מצרכי המזון שלה‬
‫אחרי שניקבו לי את היד?‬
‫תראה. עדיין רואים את החור.‬
‫מה…? הצליל הזה מעצבן נורא!‬
‫תשתקו!‬
‫יש לכם עבודה אחת, טמבלים,‬
‫וזאת העבודה הכי קלה ונוחה ביקום.‬
‫קיבלנו את העבודות האלו בגלל האבות שלנו.‬
‫ולא יפטרו אותנו עד שנמצא…‬
‫נכון.‬
‫אמרתי לכם שלא היינו צריכים לזרוק את הגופה.‬
‫נכון. לא נוכל להפסיק עד שנמצא…‬
‫את הבחור הזה.‬
‫ואני חשבתי שהוא נראה ככה.‬
‫לא, אתם מציירים לא נכון.‬
‫הוא נראה כמו…‬
‫אני תקוע.‬
‫כן, ככה. הוא נראה ככה.‬
‫לא נכון. הוא…‬
‫גם אני רוצה לצייר.‬ ‫-לא.‬
‫הסוללה בגלאי העשן חלשה.‬
‫וגלאי העשן מלשין עליה.‬
‫למדתי להלשין בשבוע שעבר,‬ ‫וזה הדבר שאני הכי אוהב לעשות עכשיו.‬
‫אני חושב שהמורה שלי מעריכה את זה.‬
‫אני לא יכול להרים אותך יותר,‬ ‫ועכשיו שלוש בבוקר.‬
‫כדאי שאשן קצת,‬
‫אחרת אהיה עייף מדי‬ ‫מכדי להלשין על מישהו בביה"ס מחר.‬
‫אני לא יודע מה המשמעות של כל זה.‬
‫אני יכול להביט בעיניך‬ ‫במשך אלף שנה בלי להשתעמם.‬
‫הרלקווין טרטלבוטום, את גורמת לי להסמיק.‬
‫ג'ון המרבוטום!‬
‫אני אוהב לשמוע אותך אומרת את שמי.‬
‫המרבוטום. טרטלבוטום. זה ממש דומה לשלי.‬
‫מיס קופי.‬
‫אני כל כך שמחה שיהיה לי חבר יום אחד.‬
‫טוב, אסיים את הפרק הזה מאוחר יותר.‬
‫טוב, חבר'ה.‬
‫אנחנו הולכים מחר לחוף‬ ‫כדי לצפות בדגי הגרוניון.‬
‫תבואו בנעליים שאפשר להרטיב‬ ‫ואל תשכחו את קרם ההגנה שלכם.‬
‫יש להחזיר את טופס ההסכמה‬ ‫עם חתימת הורה או אפוטרופוס.‬
‫קארדמון, הוא נסיך שהוטל עליו כישוף.‬
‫הוא נהפך לפלסטיק. אנחנו חייבים להציל אותו.‬
‫קלייר, את טובה יותר מזה.‬
‫זה לא נסיך. זה צעצוע הרכבה.‬
‫קפצת שתי כיתות. אני נבוך בשבילך.‬
‫זה היה לא נחוץ ולא נחמד.‬
‫אצטרך להעניש אותך עכשיו, קארדמון.‬
‫עשי כרצונך, מיס קופי.‬
‫- לא אשפיל את חבריי לכיתה -‬
‫- להיות משעמם -‬
‫אין לי זמן לזה. אני בעל בית.‬
‫איחרת. סטיקי, אל תזוזי.‬
‫סטיקי, ענפים חדרו לצנרת אצל כולם.‬
‫היי!‬
‫כן, סטיקי!‬
‫לסטיקי יש קוקו!‬
‫היי! צמח גלגלי העין. זה אחד האהובים עליי.‬
‫אחד הצמחים האהובים עלייך‬ ‫שהוצאתי מהאסלה שלך הערב?‬
‫לא, אחד הצמחים האהובים עליי‬ ‫באופן כללי, בכל העולם.‬
‫היי, סידרתם את זה. תודה.‬
‫זה לא היה ככה אתמול.‬
‫הם חדרו לכל הצינורות תוך יום אחד בלבד.‬
‫זה לא מקובל עליי. חייבים להשמיד אותם.‬
‫אם לא אלך לישון בקרוב,‬ ‫לא אגיע בזמן לבית הספר בבוקר.‬
‫ואני אסתבך שוב ו…‬
‫אתן לך הנחה בשכר הדירה‬ ‫אם תטפלי בזה בשבילי.‬
‫כן, לעזאזל! כלומר, כן, בטח!‬
‫תיפטרי מהם. לתמיד.‬
‫אני לא רוצה שהם יהרסו‬ ‫דירות או בתים נוספים.‬
‫הם מאיימים על בעלי בתים בכל מקום.‬
‫הוא נראה עייף.‬
‫הוא בן שבע.‬ ‫אנחנו צריכים לוודא שהוא מגיע הביתה בשלום.‬
‫הנה, סטיקי.‬
‫לא באתי בשביל להיות נחמד.‬
‫זה שלי.‬
‫הנה אתה.‬
‫הוא כל כך עייף.‬ ‫סטיקי, עזרי לי להשכיב אותו.‬
‫אני שוכחת לפעמים שהוא לא מבוגר‬
‫כי הוא תמיד אומר לי מה לעשות.‬
‫ולוקח ממני כסף.‬
‫כמה מתוק! האכלת את סטיקי.‬
‫אני שמחה שלקארדמון יש אותך, סטיקי.‬
‫רוצה עוד?‬ ‫גם אני תמיד רוצה עוד בארוחת הערב.‬
‫אבל יש לנו עבודה לעשות. לילה טוב, סטיקי.‬
‫בוא, פאפיקט.‬
‫מה נעשה בהם?‬
‫נדקור אותם ונשליך אותך לאוקיינוס כמו תמיד.‬
‫דוחה, פאפיקט.‬
‫בסדר. זה נראה טוב.‬
‫כן. סיימנו. בואי נלך!‬
‫מזכירובוט יקרה, כאן טלפון.‬
‫אני כותב להגיד לך‬ ‫שהרגשות שלי כלפייך אמיתיים לגמרי.‬
‫אני יודע שלא בילינו הרבה זמן ביחד,‬
‫אבל מספר הרגעים שחשבתי בהם עלייך‬ ‫מסתכם ב-100 שנה.‬
‫משום כך קשה כל כך לכתוב את המכתב הזה.‬ ‫אני חייב לעזוב. לצאת למלחמה.‬
‫הזיכרון שלך יחזק אותי תמיד.‬ ‫תזכרי אותי. טלפון.‬
‫- חמוד מדי לפוק -‬
‫מה?‬
‫לא אמרתי כלום!‬
‫אלו הצמחים של דקארד.‬
‫אל תסתכל עליי! אני מנסה להטיל ביצים!‬
‫אני צריך ללכת למזכירות החלל לבדוק משהו.‬
‫כן, בטח! כלומר, כן, לעזאזל!‬
‫- נלך לצפות בגרוניון השבוע! -‬
‫- אני מאשר בזאת לילדי לצאת, חתימת ההורה -‬
‫טכנית, בשנות כלב,‬
‫את מבוגרת מספיק‬ ‫כדי לחתום על האישור, סטיקי,‬
‫אז לא אמורה להיות בעיה.‬
‫סטיקי! תראי מה עשית!‬
‫מי יתייחס אליי ברצינות עכשיו?‬
‫אחזור אחרי שלוש.‬ ‫אל תאכלי את ארוחת הצוהריים עד הצוהריים.‬
‫אל תשכחו לתאר ולצייר‬ ‫את מה שאתם מוצאים ביומן החוף שלכם.‬
‫ואל תדרכו על הגרוניון.‬
‫אז אם אתה לא צופה‬ ‫ב"הרפתקאות הרלקווין טרטלבוטום",‬
‫במה אתה כן צופה?‬
‫אני אוהב את "אוכלים עם פטריק החתיך".‬
‫אני מקווה מאוד!‬ ‫אני לא יודעת אם אוכל להיות עם מישהו שלא.‬
‫ליד.‬
‫מיס קופי, אני…‬ ‫-להיות ליד‬
‫מישהו שלא אוהב את "אוכלים עם פטריק החתיך".‬
‫- צדף -‬
‫כולכם פספסתם צדף.‬
‫ההבדל הוא רק בטחינה,‬
‫אבל אני קולה בעצמי את הפולים‬ ‫כבר די הרבה זמן.‬
‫אביא לך קצת.‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫מיס קופי.‬
‫מיס קופי, הם מתנהגים לא יפה.‬
‫קארדמון, אני עסוקה קצת.‬
‫לעזאזל!‬
‫מיס קופי?‬
‫בסדר. אני אביא אותם.‬
‫היי, כולם. בואו נחזור.‬
‫חשבתי שאמרתי לבי להשמיד אותם.‬
‫היי, כולם. בואו נחזור.‬ ‫אנחנו חייבים להציל את המורים.‬
‫קלייר.‬
‫היי, כולם. אנחנו לכודים.‬
‫חבר'ה?‬
‫אני דינוזאור! אני אטרוף את כולכם!‬
‫פאפי…‬
‫כתבתי את מה שהיה עליה לשמוע.‬
‫אוי, טלפון! לא, אהובי.‬
‫פאפיקט, מה עשית?‬
‫כתבתי את מה שהיה עליה לשמוע.‬
‫אתה צריך ללכת להתנצל.‬
‫לא. עדיף ככה. היא תתגבר על זה.‬
‫לעולם לא אוהב שוב.‬
‫היי. אתם צריכים עבודה?‬
‫תגיד לה.‬
‫לא!‬
‫זה בסדר. אני יודעת כבר.‬ ‫-מה?‬
‫מלחמה היא דבר נורא כל כך,‬ ‫וטלפון כל כך אמיץ.‬
‫פאפיקט!‬
‫אבל חייבים להמשיך הלאה, נכון? טוב שבאתם.‬
‫אני צריכה מישהו חזק לעבודה הזאת.‬
‫אני חושבת שאני צריכה להיות לבד.‬
‫אבל…‬
‫אוקיי.‬
‫פאפיקט, זה לא היה נחמד במיוחד.‬
‫נחמדות מעולם לא עזרה להתגבר על לב שבור.‬
‫אני חושבת שאתה טועה.‬
‫היי, אני כאן למעלה!‬
‫סוף סוף! בסדר.‬
‫יש לנו מצב רציני כאן. זו סתימה גדולה.‬
‫כן, צריך לשבור את הקרישים האלו‬ ‫בכל נקודת גישה.‬
‫הצינורות יתחילו לתפקד ברגע שנשחרר אותם.‬
‫אוקיי.‬
‫עלינו לתמוך במזכירובוט כשטלפון במלחמה.‬
‫הטלפון שלי לא במלחמה. הוא בכיס שלי.‬
‫זה אותו דבר בעצם, לא?‬
‫היא תכעס נורא כשהיא תגלה.‬
‫היא לא תגלה לעולם!‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫זאת הבעיה. בואו לכאן.‬
‫זו יד?‬
‫כן.‬
‫אני חושב שזה מקור הבעיה‬ ‫אבל אני לא מצליח להזיז אותה.‬
‫בחיי, לא שוב.‬
‫בואו.‬
‫אני אלשין על כולכם כשנצא מכאן.‬
‫תודה, אבל אנחנו לא רוצים‬ ‫לשמוע אותך, פלוצמון.‬
‫אני אספר.‬
‫הנה אתם. תראו את זה!‬
‫לא ידעתם שכוכב הלב השבור‬ ‫הוא פלטפורמת הגנה ניידת?‬
‫זה היה…‬
‫עכשיו אני רעבה.‬
‫אמרתי לך שטלפון יצא למלחמה.‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬
‫אני מאשימה את פלוצמון.‬
‫נו, באמת! ניצחנו אתכן כבר!‬
‫אנחנו לא רוצים את זה!‬
‫מים!‬
‫איך נצא מכאן?‬
‫שאלה טובה.‬
‫היי, צמח.‬
‫אני חושב שאתה יכול להבין אותי.‬
‫אני מצטער שנפטרתי ממך. תוכל לשחרר אותנו?‬
‫רואים כמה קארדמון מגניב?‬
‫כולנו התפעלנו מהדגים‬ ‫והוא חשב על דברים חשובים.‬
‫בסדר, קארדמון. אני מניח שאתה מגניב.‬
‫לאן נעלמה לשון החול?‬
‫היא נחשפת רק בשיא השפל.‬
‫הצמחים חברים. הם לא יתנו לכם לטבוע.‬
‫תוכל לשחרר גם את מר אסאם ומיס קופי, בבקשה?‬
‫מיס קופי, יש לי הרבה מה לספר לך‬
‫על ההתנהגות המחרידה של שתי הכיתות.‬
‫היד שלי!‬
‫איכס!‬
‫- הסוף! -‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬