Jag är Uhtred, son av Uhtred.
Jag reste norrut till Cumberland,
där en helig man drömde om en träl som skulle bli kung.
Är det ni?
Jag är Guthred.
Jag besökte danerna förklädd till en död ryttare
och säkerställde Guthreds frigivning.
Över kvarlevorna av ett heligt helgon kröntes han till kung.
Bygg en armé så ska jag kommendera den.
- Sov gott. - God natt.
Er syster är söt.
Den självsäkra, långhåriga dåren där. Han är en pretendent...
Det är jag säker på.
I Eforwic gjorde det saxiska folket uppror mot sina inkräktare:
bröderna Erik och Sigefrid.
Jag vet att bröderna kommer att söka hämnd för det de förlorat,
och att Kjartan den Grymme inte kommer att ge upp sökandet
efter den döda ryttaren.
Uhtred Ragnarson är min.
Ödet håller allt.
DET SISTA KUNGADÖMET
KUNGADÖMET NORTHUMBRIA
Jag ser att den nya kungen håller er sysselsatt.
Det gör han. Jag känner inte er.
Var hittar jag mannen Uhtred?
Lord Uhtred är där borta,
med kungens vakt och kungen och hälften av de nyfikna stadsborna.
Clapa är en björn.
En stor arg björn. Ska vi avbryta?
Inte alls. Med lite tur får han in en träff.
Allt han gör är att Visa upp sina fjädrar.
Jag tror att ladyn känner detsamma.
Det gör de vanligtvis.
Till och med hans ärr är stiliga.
Inte varje svärdträff är en dödsstöt!
En dödsstöt är nåt man måste avpassa.
Vare sig det är man mot man eller inom en sköldborg.
Allt nedanför knäet är sårbart.
En träff mot ankeln dödar er inte,
men det öppnar dörren, och döden själv kliver in genom den dörren.
Så gör inte som Clapa, sträck er inte för långt.
Gör inte nästan hälften av er kropp till en måltavla.
Hämta vatten åt mig.
Ursäkta, vi söker Uhtred, härförare för kungens armé.
Vi är här för att erbjuda våra svärd.
Utmärkt! Vem tillhör ni?
Vi tjänar danen jarl Brynjar. Vi är bosatta norr och österut.
Jag känner till Brynjar.
Jag är Guthred, kung av Cumberland.
- Ers nåd, förlåt mig. - Nej, då.
Om ni är här för att ansluta till mig finns det inget att förlåta.
Är Brynjar inte med er?
Min herre är en gammal man nu.
Varför har han skickat hit er?
Han är orolig att män som Kjartan ska ta hans land.
Om kung Guthred är emot Kjartan så är vi med honom.
Utmärkt.
Sannerligen utmärkt.
- Ni måste vara Uhtred. - Det stämmer.
Det finns öl och mat på vagnen om ni är hungrig.
- Välkomna. - Ers nåd.
Välkomna.
Vi måste äta, fader, innan maten försvinner.
Sannerligen.
De ser ut som bra män, stridande män.
Du borde sätta dem i hustruppen.
Fyll era magar.
- Har ni rest långt? - Ja.
Jag är Halig.
Jag är hungrig.
Jag ska bli en kristen.
Som min far före mig ska jag döpas.
Det gör er ingen skada, Ers nåd. Jag har blivit döpt två gånger.
Det är vatten och ord.
Jag tänkte också att jag borde gifta mig med en saxare.
För att Visa att Cumberland och Northumbria är för båda folken.
Det är bra. Bra tänkt.
Jag skulle välja Hild.
Jag håller av henne...
...men jag behöver nån yngre,
nån som är redo att valpa.
Du borde vara tillsammans med Hild.
Nej.
Det borde jag inte.
Jag har sett er titta på min syster.
Hon drar till sig blicken, vad kan jag säga?
Gisela har värde.
Liksom jag.
Ers nåd, vi borde marschera mot Eoferwic så snart vi är redo.
Medan det fortfarande är i saxiska händer och innan bröderna återvänder.
Jag ska tala med abboten.
Ers nåd, abboten är en abbot.
Jag är en krigare, ni är en kung.
Abboten och hans dröm är orsaken till att jag är kung.
Jag ska tala med abboten och min syster ska göra sin plikt.
- Drick upp det här åt mig, Clapa. - Min herre.
Lady Gisela.
Lord Uhtred.
- Får jag sätta mig? - Varsågod.
Är ni kristen?
Nej, det är jag inte.
Jag brukade sitta här för att behaga abboten, men...
...nu finner jag...
...att det är fridfullt här.
- Jag stör er. - Nej.
Det gör ni inte.
Jag tänkte på min bror...
...och hur han nu tror att han är min far.
Han är kungen.
Jag tillhör inte honom.
Han är av en annan mening, men jag tänker inte bli hans gåva.
Och ni tror att ni har ett val?
Jag tänker inte bli hans gåva.
Jag har min egen mening.
Abbot Eadred drömde att min bror skulle bli kung, men det var inte hans idé
att erbjuda en lösensumma,
det var inte hans idé att vi skulle gå till Alfred för silver.
- Var det ni? - Det var det.
Med det sagt, utan er, herre,
skulle min bror inte vara fri.
Det är mitt öde.
Ni borde kalla mig Uhtred.
Abboten och er bror kommer att få höra att vi satt ensamma tillsammans.
Får jag be er...
...om ni får höra att jag ska erbjudas som brud,
var snäll och underrätta mig.
Det ska jag.
Vad ska ni göra?
Jag ska besluta
om jag ska stanna eller ge mig av.
Ge er av vart?
Jag har kanske sagt för mycket.
Uhtred.
Lady.
Ni kan kalla mig Gisela.
Herre? Er häst är sjuk, herre.
Ett skrik och ni dör.
Mina lorder Kjartan och Sven sänder sina hälsningar...
...Uhtred Ragnarson.
Vi har en lång resa framför oss.
Och ni får bara se hälften av den.
Clapa.
Clapa, danerna!
De fula danerna som satt där, när gick de?
Jag får lov att ta ett öga.
Vilket vill du behålla?
Det blå.
Jag svär på att jag ska döda er innan vi når Kjartan.
Jag ser fram emot att se er försöka.
Nej! Jag behöver en av dem levande!
Inte dig.
Denna natt besökte ondskan Cumberland
och blev besegrad av mannar
som nu har bevisat att de är krigare!
Det här är vår första seger,
och det blir inte vår sista!
Det blir inte vår sista!
Så låt oss fira!
Clapa! Halig!
Hugg av deras huvuden, lägg dem i en säck och håll dem i säkert förvar.
- Jag ska ge dem i present till Kjartan. - Ja, herre.
Ni är långt ifrån vad jag skulle kalla krigare...
...men ni gjorde bra ifrån er.
- Jag är tacksam. - Tack.
Jag vill tala med lord Uhtred.
Det får ni inte.
Jag vill tjäna honom.
Det kan ni inte!
Håll nu er mun, innan jag fyller den med min stövel!
När planerar ni att sätta igång?
När jag är full.
- Har ni gjort det här förut? - Aldrig.
Men jag vet att det är bäst att vänta på att blodet levrar sig.
Jag vill ha lite av deras brynjor, eller läder.
Jag ska förtjäna det...
...genom att ta det första huvudet.
- Ni kan ta vad ni vill. Ta det bara. - Nej, jag ska förtjäna det.
- Ni förtjänade det vid stallarna. - Jag måste vänja mig vid...
...hur det känns.
Hild!
Vi använder yxa.
Lorder och jarlar av Cumberland,
tack för att ni visar oss denna stora enighet.
Cumberland har med åren
blivit ett land för både daner och saxare.
Tillsammans, med kraften från den kristna Guden,
- kan vi åstadkomma storslagna saker. - Amen.
- Amen.
Som er kung
har jag beslutat att det är dags för vår armé att marschera...
...till Eoferwic!
Lord, jag är Ulf.
Ulf?
Min far talade mycket väl om er.
Har ni nånting att säga?
Jag säger att vi inte har några fiender i Eoferwic.
Men vi har många ovänner som kommer att attackera våra marker när vi är borta.
Jag gav er mannar för att skydda mina marker
och mina grannars marker, inte för att överge dem.
Jag får nyheter från hela Northumbria.
Våra fiender är upptagna på annat håll.
- Är det nyheter eller hörsägen? - Bröderna är på andra sidan Tuede.
Kjartan den Grymme är inlåst i sin fästning
och Aelfric, lord av Bebbanburg, vågar aldrig attackera en armé
som bär den helige Sankt Cuthbert framför sig.
- Irländarna, då? - Ja.
- Och skottarna? - Ja!
Och landstrykare och plundrare?
Och grödorna på fälten och boskapen på kullarna?
Lord Ulf, jag var nyligen i Eoferwic
och jag lovar att det finns stora rikedomar där.
Silver och behållningen av krig: hästar, svärd, till och med marker.
Och kvinnor?
Sannerligen!
Eoferwic är en dypöl av korruption,
översållad av synd och liderliga kvinnor.
Det är en stad som kommer att behöva skrubbas ren.
Skrubbas av denna heliga armé! Vi har manskapet!
Gud är med oss!
Vi kommer att bli rikare i både kropp och själ.
Vi ska bli härskare av Northumbria!
- Framåt! - Ja!
Till Eoferwic!
Vill ni dela ett krus öl med mig? I morgon måste jag återvända till Wessex.
Ni borde stanna.
Northumbria är ert hem.
Och Alfred är min kung.
Är det säkert för er att resa?
- Vem rider ni med? - Två män.
- Krigare? - Munkar.
Men båda kommer att bära ett tungt kors.
Jag kommer att vara säker. Jag har de här.
De är tänder från sankt Cuthbert.
De är en gåva till Alfred
och mitt allra heligaste beskydd.
- Tror ni att de fortfarande bits? - Nej, Uhtred, jag bara tror.
Tro är en stor tröst.
Lova mig att inte göra nåt dumt.
Hur kan jag ge ett löfte som jag inte kan hålla?
Dumhet ligger i min natur.
Ni måste vara trött på mina lärdomar men här är en till:
Ni vägleds av ert hjärta, och det är ett gott hjärta.
Jag ber för att det aldrig mörknar.
Lady Gisela, liksom Alfreds dotter Aethelflaed,
har ett syfte,
ett högre syfte än behov eller önskningar... eller ens kärlek.
Jag har sett vad andra har sett, attraktionen.
Hon har en egen mening.
Kung Guthred må se er som en vän, men inte männen som står honom nära.
Det är ingen vedermöda.
Ni må ha ett av kungens öron, men de har säkerligen det andra.
Och som ni har bevittnat i dag,
de talar väl, deras ord har effekt.
Så var försiktig.
Jag säger inget mer.
Ändra er inte...
...men försök att använda hjärnan inuti det där huvudet.
Stanna.
Ni kan vara min präst i Bebbanburg.
Så ni behöver en präst?
Bara om han är Beocca.
Var försiktig.
Är huvudena packade och lastade?
Och stinker och attraherar flugor.
Herre.
Var är nunnan Hild?
- Har hon lämnat oss? - Hon finns fortfarande här.
Ska Sankt Cuthberts kvarlevor följa med oss, herre?
Han ska leda oss på munkarnas axlar.
Hur mår de modiga männen av Cumberland?
Jag ska inte glömma hur ni kom till min hjälp.
Var och en av er ska få silver!
Men mer än så, ni har mitt svärd!
Han njuter av vördnadsbetygelser.
Sådan fåfänga är syndig.
Ers nåd, ni bör veta
att han och lady Gisela har tillbringat tid tillsammans ensamma.
Var?
Ett fält, en lada?
I kapellet, Ers nåd.
Håll uppsikt,
om hans pitt skulle förirra sig
och hennes mödom beslutar att göra den sällskap.
Ja, Ers nåd.
KUNGADÖMET WESSEX
Igen, högre.
- Högre. - Varför? Varför inte lägga min kraft...
Förstår ni nu, lady?
Ja, det gör jag. Tack.
Jag vill inte se henne gift.
Hon måste.
Tiden har gått så fort.
Finn tröst i att Steapa skulle döda alla män som vågar skada henne,
inkluderat makar.
Han är lika mycket hennes man som din.
Ja, det är han.
Borde jag få honom halshuggen som en förrädare?
Du, flicka!
Kvinna!
Krigare.
Jag behöver gå in i skogen.
Jag behöver skita.
Jag önskar inte fylla mina byxor!
Halig, vår fånge kräver tillsyn.
Jag tror att Lord Uhtred hoppas att ni kan berätta om Kjartans fästning.
Den är hög.
Säg det, och ni är en död man.
- Låt mig då tala med honom. - Han talar med er när han är redo.
Han är en hygglig man.
Släpp ert svärd!
Hämta lord Uhtred.
Säg att jag har hans man.
- Döda mig och vi dör båda! - Nu!
Lord Uhtred!
Har vi tur får vi båda leva.
Jag kunde ha dödat honom, herre.
Och flytt härifrån.
- Döda honom och ni dör en långsam död. - Jag sa ju det.
Jag bad er man att hämta er, herre.
Jag mördar inte, jag vill förhandla.
- Ett liv för ett liv, alltså? - Mitt liv för mitt svärd.
Jag vill tjäna er, herre.
Jag kunde ha dödat båda, men jag önskar tjäna er.
Ni är Kjartans man.
Nej.
Jag är Kjartans bastardson, valp av en slavflicka.
Och ni är Uhtred Ragnarson,
och jag önskar tjäna en krigare och en lord, en sann lord.
Om ni tror att jag är dessa saker, lägg då ner ert svärd.
- Garanterar ni mitt liv? - Lägg ner ert svärd.
- Döda honom. - Nej.
Lägg ner ert svärd.
Jag kan komma till gagn för er, herre.
Han är inget annat än en hedning, döda honom!
- Ingen rör sig. - Döda honom nu!
Jag sa att ingen rör sig och ingen talar utom jag!
Ingen!
Vad heter ni?
Jag heter Sihtric, herre.
Jag ber er, jag är inte lojal mot Kjartan och kan aldrig bli det.
Svär ni på att ert svärd är mitt?
Vid Tors hammare, jag svär, herre.
Jag svär.
Då har ni mitt beskydd.
Tack, herre.
Tack.
Sihtric är med oss nu. Han tjänstgör i kung Guthreds armé.
Han beter sig som om han vore kung.
Behöver ni skita eller inte?
I morgon, Ers nåd, ska jag be Halig och tre av våra sniglar att gå i förväg,
och se till att vägen är säker.
Vägen framför oss kommer att vara både säker och tom.
Den helige sankt Cuthberts väg ska inte blockeras.
Vi är antingen en armé eller en kyrkoprocession, vi kan inte vara båda.
Vi kan vara båda, och vi är båda.
Vi är en helig armé.
Enighet, Uhtred, kommer att belöna sig. Jag lovar.
Han tror sig stå över kyrkan, över Gud, till och med.
Lord abbot, han är en hedning, vi erkänner inte er Gud.
Han är lord utan marker eller mannar och det gör honom farlig.
Uhtred har visat sig vara lojal.
Glömmer ni hur min bror befriades från träldom?
Ni rodnar, min kära.
Lite kärlekskrank, kanske?
Abbot Eadred, ni talar alltför plumpt.
Förlåt mig.
Uhtred är en ealdorman.
Han har marker, i Wessex.
Men han är född av Northumbria,
en avsatt ealdorman vars förfäder förvisso var kungar.
Han tror sig vara er jämlike, Ers nåd.
Kanske mer än en jämlike.
Jag går om ni så önskar.
Det önskar jag inte, men ni kan inte stanna.
Och om jag är tyst.
Vi kan båda vara tysta.
Behöver ni hjälp, broder Trew?
Nej. Det behöver jag inte.
Tack.
Sov gott.
Lord abbot, det heliga helgonet är säkert och övertäckt.
Tack, broder.
Då önskar jag god natt.
En liten sak till.
Jag vill att ni reser till Bebbanburg,
till lord Aelfric.
Är Aelfric inte vår fiende?
Han är vår fiende enbart för att han är Uhtreds fiende och ändå är han kristen.
Kan vi säga detsamma om den långhåriga påfågeln?
För att möta nordmännen och för att möta danen Kjartan behöver vi mannar.
Gudfruktiga mannar.
Lord Aelfric skulle kunna tillhandahålla dessa mannar.
Jag har erbjudit honom en uppgörelse i detta brev.
Ni ska ge mig ett svar.
Det ska jag, herre.
Må Gud vara med er.
De kommer norrifrån.
Det kan bara vara bröderna Sigefrid och Erik.
Inte Kjartan?
- Nej. - Skulle ni säga det om det var det?
Två borde stanna här och hålla utkik, två borde återvända till Uhtred.
Det är inte er sak att besluta vad vi gör. Lord Uhtred gav mig befälet.
Ja, herre.
Hild, du återvänder till Uhtred.
- Ensam? - Med Sihtric.
Vi två?
Clapa, håll din fula dankäft.
Ers nåd. Där.
Det är Erik.
Och där är Sigefrid.
Jag hade rätt, det här är ingen armé.
Vi skulle kunna attackera i natt.
Överraska dem när de sover.
De kommer att veta att Eoferwic är förlorat.
- Kommer de? - Ja.
Det är mannen jag befriade.
De måste ha marscherat i dagar.
Nu är ett bra tillfälle.
En attack är ett alternativ, ja.
Det är det enda alternativet, Ers nåd.
De väntar på att bli slaktade, Ers nåd.
Det kommer inget bättre tillfälle att strida än nu.
- Uhtred, jag funderar... - Vi måste attackera.
Ers nåd, det jag säger är ett gott råd. Vi måste attackera i natt.
Hör ni mig inte? Jag funderar.
Gå.
Jag måste tvätta bort smaken av förlust.
Sigefrid, vi är inte klara.
Mannar kommer att komma.
Vi ska återta Eoferwic.
Dessa är fakta:
Sigefrid och hans armé är inte på andra sidan Tuede.
De står mellan oss och Eoferwic.
Men det är ingen armé.
Vi är mer än tre gånger så många.
Då dödar vi dem.
Nej, vi dödar dem inte.
Vi måste överväga de strider som ligger framför oss.
Efter Sigefrid kommer Kjartan, efter Kjartan kommer Aelfric.
Och vad ni måste göra, Ers nåd, är att vinna den första,
och det kan ske redan i natt.
Jag har beslutat att vi ska förhandla.
Ska vi förhandla?
Med en så liten armé?
Bröderna och deras mannar är ett bra tillskott till vårt eget manskap.
Varför insisterar ni på att bjuda in främlingar i hustruppen?
- Och silvret? - Jag har fattat mitt beslut.
Ett bud har sänts.
- Det kommer att betyda mindre silver. - Ulf, det betyder mer silver,
från Eoferwic, Kjartan och Bebbanburg...
Bebbanburg och det som finns däri tillhör ingen man utom mig.
Ni tänker på er själv, verkar det.
Gisela, jag vill ha dig vid min sida under förhandlingen.
Uhtred, min är den enda röst som bröderna får höra.
Vi borde strida, inte prata.
Jag är Erik.
Det här är min bror Sigefrid.
Jag är kung Guthred.
Hur var kriget med skottarna?
Ni ser trötta ut.
Har ni ett namn?
Jag är Uhtred av Bebbanburg.
Danerna känner mig som Uhtred Ragnarson.
- Ni är mannen som dödade Ubba. - Det är jag.
Tack.
Vi har haft stor nytta av Ubbas död. Han har inte blivit sörjd.
Daner, nordmän och saxare,
präster, hedningar... en märklig blandning.
Ni kanske inte känner till det här, men i er frånvaro
har alla daner och nordmän i Eoferwic antingen blivit dödade eller flytt.
Eoferwic kommer att bli mitt.
Det blir ingen strid.
Såvida det inte är med Sigefrid och Erik.
Jag kommer att strida mot er... Och jag kommer att vinna.
Varför pratar ni då?
Kungen är en man av den enda sanna Guden.
Hans önskan är att vi når en överenskommelse.
Det måste bli en fördelaktig överenskommelse.
Låt höra ert erbjudande.
I utbyte mot fred,
som kompensation för förlusten av Eoferwic...
erbjuder jag er en fästning...
- ...i Dunholm. - Kjartan är i Dunholm.
Ja. Vi går samman och erövrar den.
Kjartans land blir ert land...
Ni erbjuder inget.
Dunholm är för starkt, det kan inte erövras.
Det jag erbjuder er, Sigefrid, är liv!
Liv som en jarl!
Det enda sättet att besegra Kjartan är att neka honom mat och frihet.
Vi, min bror och jag, har ofta övervägt detta.
Ni skulle behöva omringa honom med mannar,
med försvarsverk och neka honom vad han behöver för att leva.
Ja, alla era mannar skulle behöva hållas med mat och förbli nyktra i månader.
Det skulle kräva för mycket tid och för många mannar, hundratals mannar.
- Men det kan utföras? - Det finns andra sätt.
Det kan utföras, ja.
Då gör vi så.
Ers nåd, det här är ingen plan som kan beslutas om snabbt.
Det finns andra sätt.
Uhtred, som kungen förklarade tidigare, ni har ingen röst...
Jag ska säga min mening och tydligt!
Den här planen kan aldrig fungera, det finns andra sätt att besegra Kjartan.
Det verkar som om alla har fel utom du, Uhtred Ragnarson.
Har vi en plan, kung Guthred?
Ja. Vi har en plan.
Och vi har en överenskommelse, inte sant?
- Det har vi. - Utmärkt.
Förutom Dunholm...
...hur många kvinnor erbjuder ni?
Inga.
Definitivt inga.
Ert hår är utsläppt, lady.
Har ni ingen make?
Min syster ska gifta sig när det är lämpligt.
Utmärkt.
Förhoppningsvis blir vi förenade för en lång tid framöver.
För fred.
KUNGADÖMET NORTHUMBRIA
När vi har installerat oss, Ers nåd,
finns det saker jag vill diskutera privat.
Självklart, så snart vi har installerat oss.
Se kraften hos det välsignade helgonet, Ers nåd.
Genom att bära honom framför er,
har han gett er denna stad utan att en droppe blod spillts.
Allt som krävs nu är att vi prisar honom.
Sällskapar ni mig i bön, Ers nåd?
Det ska jag, abbot Eadred.
Sihtric?
Ja, herre?
Kjartans fästning vid Dunholm, berätta om dess svagheter.
Det finns inga, herre.
Herre, det finns inga svagheter.
Det finns alltid svagheter.
Jag ska ta reda på dem själv.
Uhtred är ett hot mot er krona.
Ett ännu större hot än bröderna.
Nej.
Nej, jag ser det inte.
Jag står i skuld till Uhtred.
Ers nåd, vi står alla i skuld till honom...
...men genom att befria er,
agerade han inte också för egen vinning?
Han tror sig stå över var och en av oss
och han är älskad av mannarna, de kommer att följa honom.
Jag är orolig att Bebbanburg inte är tillräckligt för en sån man.
Han är en krigare. Krigare törstar efter krig.
Däremot vet vi att Bebbanburg är alldeles tillräckligt för hans farbror.
Om det inte vore för Uhtred
skulle vi inte ha nåt otalt med Aelfric.
Snarare det motsatta.
Han skulle vara en allierad.
Vad gäller planen att belägra Dunholm
så tror jag att den är välgrundad, men den kräver många fler mannar.
Och, de måste vara mannar
som inte kan frestas att ansluta sig till vare sig Sigefrid eller Uhtred.
- Ja. - Får jag föreslå, Ers nåd,
att ni kallar in kristna mannar?
Kristna mannar, ja, givetvis. Varifrån?
Låt mig fundera på det, Ers nåd.
Låt oss båda fundera på det.
KUNGADÖMET NORTHUMBRIA
Så han är en krigare nu, min brorson?
Det är han, herre, med ett rykte.
Ett skräckinjagande rykte.
Talar han om mig?
- Ofta, herre. - Jaså?
Utan tillgivenhet.
- Han vill tveklöst slita mig i stycken. - Det är intrycket han ger, herre, ja.
Vad är er kungs avsikt gällande Bebbanburg?
Abboten Eadred, som råder kungen, är för fred.
Men abboten sitter på ena axeln...
- ...er brorson på den andra. - Och Uhtred vill se mig död.
Han kommer inte att ge sig.
Det vet jag.
Jag har alltid vetat det.
Vi fruktar att han inte traktar endast efter Bebbanburg, herre,
utan hela Northumbria.
- Såsom daner är. - Ja.
Tvåhundra spjut?
Meddela er kung,
meddela abboten,
att jag är öppen för en allians.
Om kung Guthred samlar en armé mot Kjartan
är jag beredd att bidra till den armén.
Mina angelägenheter med danerna är sedan länge avslutade.
I utbyte...
...kräver jag huvudet...
- ...av Osbert. - Osbert, herre?
Min brorsons namn är Osbert.
Jag vill inte höra talas om Uhtred mer.
Han är inte arvingen, han är inget.
Osberts huvud.
Tack, herre.
Det är en av våra, herre.
Köttet är ruttet, men jag är säker.
Gå till de andra!
Alla verkar vara män vi känner, min herre!
Tekil! Är han bland dem?
Fortsätt!
Det finns bara sju huvuden.
Det finns bara sju huvuden, vem saknas?
Fiske!
Den sista är Tekil!
Det är han.
Det är den döda ryttaren.
Tror ni att ni lurar mig?
Jag vet vem ni är.
Jag vet exakt vem ni är...
...Uhtred Ragnarson!
Jag ska ta er själ, Kjartan!
Möt mig!
Möt mig som en man!
Uhtred!
Ni bad om ett samtal och sen försvann ni.
För att andas, Ers nåd, inget mer.
Vi har varit oense.
Det ligger bakom oss nu, hoppas jag.
Ni kommenderar min armé och ni är min vän.
Men jag är kung.
Ja, men ni kan inte vara vän med alla män.
Det finns stunder då ni måste vara skoningslös.
Ni talar om Sigefrid och Erik.
Det gör jag. De borde ha skickats till Liksalen.
Nu tror de att ni är svag.
Män måste frukta er.
Fruktar män Alfred? Han är en bra man.
De fruktar hans missnöje, ja.
Ni har rätt.
Fruktan är en best jag måste utnyttja.
När jag hölls fången som slav
hade jag ofta en inneboende fruktan.
Det är en känsla som aldrig lämnar en.
Den ärrar.
Den gör en man ödmjuk.
Jag hör er, Uhtred.
Får jag säga mer, Ers nåd?
Självklart.
Jag...
Jag vill bli betraktad som Sigefrids jämlike.
Hans jämlike?
Liksom bröderna är jag en lord från norr.
Jag skulle lätt kunna bli er rival.
Ja.
Jag ber att ni sluter fred med mig.
Jag ber att ni erbjuder er syster i äktenskap.
Attraktionen,
den är besvarad, förmodar jag?
Känner hon likadant?
Ja, det tror jag.
Har ni tillbringat tid med henne?
Ja, vi har talat.
Då finns inget att diskutera.
Jag betraktar er härmed officiellt som en rival.
Ett hot mot min krona.
Tack, Ers nåd.
Tack.
Nu räcker det! Håll fast dem! Följ mig!
Vad gör ni?
Jag vill träffa kungen!
- Hild, nej! - Nej, Hild! Lägg ner ditt svärd!
- Lägg ner det nu! - Vad ska jag göra, herre?
Ni gör ingenting.
Hild, mitt svärd.
Och hitta Gisela!
- Lady Gisela? - Är det sant att de tagit Uhtred?
- Ur vägen, detta är Guds verk! - Det är det! Då måste ni hjälpa honom.
Ni är hans enda hopp!
Guthred! Vad än era planer är, ändra dem.
Ni ska säljas.
Ska vi säljas? Varför?
Ers nåd, vi är er armé, vi räddade er!
Det undgår mig inte, att även om ni gav mig min frihet, så tar jag nu er.
Ni ska bli en slav, Uhtred.
- Nej! - Och Halig med er.
Nej, ni har inget otalt med Halig! Låt honom gå fri.
Nej, herre! Jag stannar vid er sida!
Guthred, släpp honom fri, jag ber er!
Ser ni?
Det här är anledningen till att ni sätts i bur.
Ni inspirerar lojalitet. Ni inspirerar lojalitet från mina mannar.
Guthred, jag gav er mitt ord, mitt svärd!
Men vad jag behöver är 200 svärd!
Jag behöver 200 mannar och det är ert värde,
200 kristna mannar av Bebbanburg!
Min farbror Aelfric?
Han bad om ert huvud...
...men slaveri blir säkert tillräckligt.
Det vore bättre att döda mig,
men det har ni inte mod till.
Döda mig, svärd i hand!
- Min syster skulle aldrig förlåta mig. - Döda mig!
Farväl...
...Osbert.
Guthred, ni borde döda mig, annars återvänder jag.
Jag svär!
Guthred!
Guthred, ni borde döda mig!
KUNGADÖMET WESSEX
Han är förlorad, Hild.
Jag ser inte hur jag kan hjälpa honom.
- Det kan ni inte. - Men herre...
Hild, han kan ha korsat haven nu.
Det kan inte vara sant, han är Uhtred.
Ers nåd, jag ska söka efter honom.
Hur länge, Beocca?
Så lång tid som krävs, en livstid. Varför inte?
Uppgiften är nästan omöjlig, Beocca,
och med all respekt, ni är inte kapabel.
- Han är förlorad, fader. - Nej!
Fader, det är Uhtred.
- Han höll oss trygga i... - Tyst, Aethelflaed.
Han övergav inte oss och vi borde inte överge...
Nu är du tyst.
Min kära, jag vill inte överge honom, men hur hittar jag honom?
Ers nåd, hans bror Ragnar?
Skulle inte han vilja hitta Uhtred? Och han är mer kapabel än fader Beocca.
Ja.
- Ragnar är en gisslan! - Och en man av sitt ord.
Kan han inte förbli en gisslan utanför Winchester?
Jarl Ragnar. Jag har en uppgift åt er.
Och endast er.
Sätt fart!
Rör på påkarna!
Ni är inte längre en krigare.
Ni tillhör mig nu.
Subrip:TomTen
Undertexter: Kristina Donnellan
SWEDISH