DET FØRSTE HALLO
-Hei.
Det tok sin tid.
Hvor lenge ventet du alene på gata?
-Jeg går ikke inn uten deg. -Så rart.
Jeg kjenner ingen.
NETFLIX PRESENTERER
Jeg er normal og gøyal. Vi går på videregående.
-Jeg vet det. -Vi skal gjøre sånt.
-Ha sånne ville eventyr. -Stygt.
Festen i forstedene. Ikke sant? Nyt det.
-Ser du hvor jeg vil? -Jeg skjønner. Ja.
Vi har det gøy.
-Ikke jeg. -Det har vi.
-Vi skal synge karaoke. -Absolutt ikke.
Jo, det skal vi
Du melder oss på.
Ok, men jeg velger en grusom, tåpelig sang.
De egner seg ikke som duetter.
-Det blir en katastrofal… Beklager. -Du er flink.
Jeg hjelper deg å velge.
Hva?
Sangen din.
Forslagene mine er egentlig forbeholdt folk i kostyme.
Da er du forvirret. Jeg har på meg kostyme.
Hvis jeg myser og legger hodet på skakke?
-Vent, gi meg litt tid. -Jeg er her.
-Er du klar? -Ja.
Festdyr.
-Hva? -Ikke verst.
-Det er bra, hva? -Ja.
-Kostymemessig er det svakt. -Svakt?
Vel, jeg er her mot min vilje.
Og beklager, du burde ikke snakke,
herr Ferris Bueller i hvit t-skjorte.
-Det krevde ikke stort, hva? -Dette er ikonisk. Det er filmmagi.
Ok? Og ærlig talt,
tror jeg frøken Festbrems trenger litt Ferris.
Er du alltid så selvsikker, eller bare som Ferris Bueller?
-Han er alltid det. Jeg vet det. Kompis? -Godt å vite.
-Kom an. -Hva skjer?
Bare vent.
-Kom igjen. -Ok.
Hei.
Hvem er det?
Aidan.
Aidan hvem?
-Ok. -Vi bare…
Han flyttet til byen rett etter at du dro.
Vi møttes nettopp. Jeg lurte på… Vi presenterte oss ikke.
-Vel, det er Aidan. -Godt å vite.
Det ser bra ut.
Ser du? Dette er gøy.
Dette er mye.
Takk for at du fulgte meg. Du trengte ikke.
Det er ikke halloween uten godteri.
-Ikke sant? Kom igjen. -Vent.
Er det ikke juks om vi kjøper det?
Mer enn å ta på en partyhatt og si man har kostyme?
Ante ikke at du var ordføreren av Halloween.
Men det er jeg. Folk stemte.
-Må ha vært før jeg flyttet tilbake. -Tilbake? Bodde du her før?
Ja, sånn kjenner jeg Stella.
Jeg flyttet i første klasse.
Siden da har det vært seks skoler i tre delstater.
Ja.
Derfor bruker jeg lite tid på å være sosial.
Jeg vil komme inn på en god skole.
Så derfor møttes vi aldri. Du er en nerd.
Ja.
Du bommet.
Jeg spiller i band.
Herregud, selvfølgelig spiller du i band.
Det gir mening.
Du sa det som om det var et stygt ord.
Nei, men dere er sikkert gode. Irriterende, for dere burde suge.
-Men dere er nok gode. -Irriterende?
Ja, for du er sikkert en sånn som er god til alt.
Resten av oss sitter og overtenker, og du er kongen av karaoke.
Du kommer sikkert til å bli en berømt musiker.
Det blir faktisk medisinstudiet på meg.
Begge foreldrene mine er leger,
så de forventer at jeg følger i deres fotspor.
Vil du ikke det?
Drømmen min, for å være ærlig,
vil være å søke på Berklee.
Favorittskolen min innen musikk. De sier det er upraktisk.
Da må du overbevise dem.
Kom igjen.
Der.
Så om du kommer inn på rett skole, hva skjer da?
Da blir jeg advokat.
Kjemper for folk som trenger beskyttelse. Noe mamma og jeg alltid har snakket om.
Som den neste RBG.
Du har visst kartlagt hele fremtiden.
Jeg vet ikke.
Når man flytter så mye som meg, ønsker man stabilitet.
Foreldrene mine var kjærester på videregående som ikke funket.
Siden skilsmissen har mamma tatt oss med overalt,
og på hvert sted faller hun for en ny fyr.
Akkurat nå er det Steve.
-Vi liker ikke Steve. -Han er grei.
Men nei, jeg bare… Hun skal ha for at hun aldri gir opp.
Hun bare…
Hun høres ut som en håpløs romantiker.
Kanskje det.
Jeg vil bare ikke…
…gjenta hennes feil.
Ja.
Én…
…to…
…tre.
Beklager.
-Det vil regne. -Ja.
Og vi er fortsatt seks kvartaler unna huset mitt.
-Ja.
Greit.
-La oss gå. -Ja.
Her bor jeg.
Jeg er glad jeg fikk se at du levde opp til festdyr-navnet.
Jeg ser ikke etter en kjæreste.
-Ja. -Nei, beklager. Du spurte ikke engang, og…
Jeg er redd. Kvelden var fin. Kysser vi, vil vi kysse igjen.
Jeg vil kysse igjen. Jeg vil ikke gjøre dette om våre hjerter knuses.
Unnskyld.
Hvorfor må vi knuse hverandres hjerter?
Alt dette, videregående, dette er prologen.
Det er starten på resten av livet.
Ikke vondt ment, men jeg tar ikke prologen min med meg.
Ok, du tror jeg er gal. Hør her.
Ok, vi kan kysse. Det er greit.
Jeg bare… Jeg ville gi deg alle faktaene,
for jeg…
-Jeg ville bare si det. -Ok.
-Du må ha en ny plan. -Planen er klar.
Den inkluderer ikke meg, så jeg vil gjøre en endring.
Jeg tillater det.
Ok, hva med å kysse igjen?
Hvis kysset fører til noe annet,
gjør vi det til det beste året noensinne.
Så avslutter vi. Det er over.
-Som en bruddpakt? -Jeg foreslår en bruddpakt, ja.
Hva skjer om ti måneder når dette er over?
Jeg tar deg med på en episk date.
Og så går vi hvert til vårt
for å avslutte…
-Prologen.
Nettopp.
Har vi en avtale?
Avtale.
-Hei.
Jeg gjør det bare. Jeg vil ta deg med på en ordentlig date
og se et band jeg vet blir din nye favoritt.
Gjør du?
-Jeg så deg danse. -Jeg hørte musikk.
Kanskje jeg rørte meg. Bare sånn.
-Det var der du begynte. -Det er en lett svaiing.
-Det var også som dette. -Armene mine var ikke oppe.
DESEMBER
JANUAR
FEBRUAR
Ja!
MARS
MAI
Avgangselevenes svømming til Rusty starter nå!
JUNI
Ja!
JULI
AVSKJEDEN
Hva om han tar deg med i en ballong?
Han tar meg ikke med i ballong.
På den siste daten? Clare, kanskje han har mange duer
som han slipper fri,
og de former ordene "Clare, vi klarer det" på himmelen.
Kom igjen.
Ja.
Hadde en jente sendt meg duer, hadde jeg vært ferdig.
Da måtte du ha snakket med en jente.
"Ha snakket med en jente."
Bare så du vet det, har jeg en langsiktig plan med Tess, ok?
-Langsiktig? -Veldig langsiktig.
Den langsiktige planen må kortes ned, for tiden renner ut.
Tiden renner ut for deg også, kompis.
Det er best sånn.
Jeg blir ikke som foreldrene mine. Jeg gjør ikke det.
Ok.
Over til noe helt annet,
jeg tror en del folk skal til South Point Beach senere…
-Tess skal til South Point Beach senere. -Ikke fremstill meg som en stalker.
-Nei. -Vi gjorde Spring Awakening sammen.
Vi har et bånd. En av Broadways kåteste musikaler.
Det var heftige saker.
Mrs. G ba oss ikke gjøre barnerversjonen.
Vi gjorde den vanlige.
Du bør sende henne melding.
Kontakte henne på privaten, men det er bare min mening.
Clare?
Å, faen.
Nei.
Hva er det?
Jeg reagerte med gråtefjes.
-Til Tess? -Til Tess.
Ok, du tok kontakt. Det er jo bra. Si at det var et uhell ved bålet i kveld.
Vil du være ved min side mens jeg lider meg gjennom dette?
Jeg er prisgitt Aidan i kveld, men vi får se. Jeg prøver.
Apropos det, han burde være her når som helst.
-Ok. -Du trenger hjelp.
-Bare spør. -Jeg trenger ikke hjelp.
-Du trenger hjelp. -Det går.
Se der.
Noe stygt her ber om å ikke bli tatt med på college.
-Sånn er det. -Sikkert hele kofferten.
Men ikke tenk på det.
Ok, greit. Ring meg hvis du trenger hjelp.
Er du sikker på at du er klar til dette?
Ja. Ja, nei, absolutt.
Det blir selvfølgelig ikke det enkleste i verden,
men det er et farvel.
-Liljer. -Hei.
-Bra valg. -Det er begravelsesblomsten.
Jeg liker det.
-Er du klar? -Siste date.
-Jøss. -Pokker ta.
Å, mamma.
-Hei. -Hei, dere.
Familien min kommer. Godt å se dere. La meg hjelpe.
Vi var klare, minus kaoset.
La oss få dette opp.
Vi er fortapt uten deg.
Har dere slått opp ennå?
-Hei. -Hvordan går det?
-Vet dere at alle synes dere er idioter? -Klart.
-Hei.
-Favorittsøsteren min. -Min eneste bror.
Ok, da setter vi i gang.
Ingen foreldre liker at tenåringen dater,
men Clare fant videregåendes eneste omtenksomme gutt.
Ja.
Og selv om hun lar ham slippe unna,
Aidan, jeg har elsket å ha deg i familien i år.
Og min lille Clare,
gudene vet at ikke alt har vært lett for oss,
men du har likevel
vokst opp til å bli denne flotte,
omtenksomme og bestemte unge damen.
Og du er død om du er sen til avgangen klokka 07:00.
Ok. Alle her vet at jeg må dra deg ut av senga.
-Ok. Ja, kanskje. -Det er sant.
Ok. For Clare.
-Ja. -For Clare.
Clare.
Steve.
Jeg vil takke deg
for at du slapp meg inn i livet ditt.
Hvem ville trodd
at jeg et år etter at jeg ble sparket fra byrådet, bodde i et hus
med en vakker, intelligent og dyktig kvinne,
og sendte en semi-stedatter til college?
Ikke jeg.
Clare, viktigst av alt,
ikke få mononukleose på college.
-Steve! -Han tar ikke feil.
-Det sprer seg som ild. -Han vet hva jeg snakker om.
-Skål.
Den skålen trengte vi ikke å ta.
Ok.
-Så, Clare. -Ja.
Statsvitenskap ved Dartmouth.
-Flott. Så kult. -Jeg er spent.
Og Aidan skal på medisinstudiet.
-Trodde du ville velge musikk. -Vel…
Nei, Mr. Perfekt skal følge i deres fotspor.
Ja. Kardiolog, som sin gamle far.
Unnskyld meg.
Han blir radiolog, akkurat som moren sin.
Vel…
-Vi har steder å dra til. -Ja.
Vi burde dra.
Mye på planen.
Planen?
-Strikkhopp? -Ja.
Skal vi kjøpe hund?
Jeg har vært tålmodig. Si hva som skal skje.
Du spurte om planen 13 ganger på melding.
Jeg begrenset meg.
Det er min episke date. Det er mine regler. Ferdig snakka.
Teknisk sett var det min ide å være singel på college, så…
Stoler du på meg?
Ja, jeg stoler på deg.
-Selv om alle tror vi er gale. -Vær så snill.
De ønsker de kunne avslutte et forhold så bra.
Vi er klubben for hele hjerter.
-Prakteksempler på moderne forhold. -Konge og dronning av å gjøre det slutt.
Jeg slår opp fordi jeg elsker deg.
Lett som en plett.
Takk.
Jeg synes du sa dette var utsolgt.
Summerset er en stor greie. Hvordan klarte du dette?
-Jeg har mine metoder. -Ok.
Dette minner meg om vår første date.
Én, to. Én.
Sjekk.
-Én. -Aidan.
-Takk for at du hjalp oss. -Ja.
Tenk at du hjalp ham etter at han sviktet deg.
Hvordan våger han å svikte?
Jeg er sur for at han ikke søkte på Berklee.
Jeg også. Jeg sa det.
-Men det måtte bli medisinstudiet. -Gullgutten har liv å redde.
-Ok, jeg står rett her. -Ja, vi vet det.
Vi ser deg.
Ha et bra brudd, eller hva enn dette er.
-Takk.
Hei, vi er Milk and Bone.
Det er første gang vi feirer et brudd,
men Clare og Aidan, her er sangen deres.
Jeg har vært så fortapt I denne samtalen
Den vekker meg midt på natta
Jeg kan ikke si hva det handler om
Alt jeg vet er at jeg vil ut
Ordene snurrer i hodet mitt i dagevis
Kan ikke puste løpende ut i rommet
Aldri mer
Hva gjorde jeg galt?
Jeg vil vite hva som skjer
Jeg venter ikke evig
Aldri mer
Du løy ikke.
Dette har vært en utrolig første date.
Hei, Stella.
Så du hadde rett.
Dette er mye vanskeligere enn jeg trodde.
Vent, trekk pusten. Hva skjer?
Hva om jeg kaster bort det beste som har hendt meg?
Men kanskje jeg klamrer meg fast fordi Aidan er trygg og enkel.
Men det ville ikke ha vært enkelt om det var langdistanse.
Og vi skal dra og være oss selv
og ha våre egne opplevelser…
Det var poenget med pakten. Ja.
Vet du hva? Nå er jeg dum. Beklager.
-Hvordan går det? -Flott.
Hun kommer snart.
-Jeg ville bare sjekke at alt er klart. -Ja, vi er klare.
Dette kan ikke være slutten.
Vi gjør det rette. Begge vet det.
Vi skal ha vår siste date, det blir utrolig, og så er det over.
Jeg tror vi kan klare det, og forhåpentligvis, før kvelden er omme,
tror hun også det.
Takk…
…for alt.
Du vil ikke være den teite gitar-fyren på skolen.
Ta med et keyboard eller noe.
Tror du pappa lar meg dra med meg et helt keyboard?
Han er ikke bestemoren fra Coco.
Jeg vet ikke. Musikk er lov på college.
Det sier du,
men han lastet ned en kardiologileksjon i åtte deler til turen.
-Ille. -Jeg mener det.
Dine foreldre kan i alle fall dra på tur uten å drepe hverandre.
En gang kranglet mine så fælt at mamma ba oss stoppe på Golden Gate-broen
for å gå.
Nei.
Hockey?
Hva avslørte meg?
-Jeg aner ikke. -Hockeybanen?
Ok, hva skal vi gjøre?
Hva skal vi gjøre? Si det.
-Dere har en time. -Takk, Rhoda.
Takk, Rhoda.
Hvem er Rhoda?
Herre…
-Hele greia? -Alt sammen.
-Du er imponert, ikke sant? -Jeg…
-Jeg er målløs. -Ta det inn.
Alt lyset berører,
er vårt den neste timen.
Ok.
I kveld gjenopplever vi våre første ganger.
Ok? Vi har vært på vår første date,
og nå går vi tilbake til vår første hockeykamp.
Ok, men den hockeykampen var vår første krangel.
Jeg vet ikke hvorfor vi må huske vår første krangel på vår siste date.
En første krangel er kjempeviktig.
Det er noe man vokser på.
Det er bare tull.
Hvorfor kan du ikke innrømme at du fjertet?
Hvorfor tar du dette opp nå?
Hei. Aidan og Clare?
-Ja.
Denne veien. Løpet starter om ett minutt.
Dere ser flotte ut.
Aidan, du kan ikke si at du fjertet.
Jeg kunngjør det. "Jeg slapp en."
Det er morsommere da.
Du må ikke alltid være perfekt, Aidan. Ikke med meg.
Rett oppmerksomheten mot midten
for pauseløpet rundt banen.
Vi har pølse og popkorn.
Vi har sennep og ketchup.
"Beklager, jeg slapp en. Min feil." Det er ikke viktig. Vær ærlig.
Jeg fjertet ikke. Hva mer kan jeg si?
Jeg var i bilen med deg. Er det ekkelt om jeg fjerter?
Du kan fjerte om du vil. Alle fjerter.
Jeg holder meg. Med deg, vil jeg aldri fjerte.
Jeg lover. Oi, jeg fjertet.
-La meg flytte meg. -Tre!
-Sånn oppfører du deg. -To!
-Én! -Team Hot Dog, baby!
Gå!
-Du innrømmer det ikke. -Fokuser på løpet.
Du gledet deg nettopp.
-Ikke nå. -Det er for Ellies Deli.
Jeg er ferdig. Jeg må dra.
Drar du fordi du tror jeg slapp en?
Nei, fordi du ikke stoler nok på meg til å si det.
Jeg tror vi skylder oss selv å vinne ikke bare ett,
men to bakverk…
Herregud.
…fra Ellies Deli. Nei.
-Er du… Unnskyld meg? -Å nei.
Du må vinne disse rakkerne. Vi må rette denne uretten.
Hva…
Hva gjør du?
Ok.
Det er i gang.
-Nei. -Én, to, tre.
Klar? Vi spiller rettferdig.
-Jeg er alltid rettferdig. -Jeg er en rettferdig spiller.
Er du klar? Tre, to, én, gå.
Jeg må si deg noe.
Jeg fjertet på vei til kampen.
Det er nok det mest romantiske du har sagt til meg.
Timen er ute, turtelduer.
Kom igjen!
Jeg vil se Shark Tank.
Takk, Rhoda.
Takk.
Dette har vært så perfekt.
Første gang du overgikk deg selv på en date?
Første gang vi sto på vannski?
Nei. Tenk mer sentimentalt.
Mer meningsfylt for oss som par.
Hvis jeg finner den.
Her er den.
Denne hjelper på hukommelsen.
Første gang du fridde til meg i en båt.
Ja, liksom. Nei, åpne den.
Takk.
Det er en rakett.
Snu den.
LETT SOM EN PLETT
Lett som en plett.
Hei! Sakk ned, Scotty!
Nei, jeg vil gå av! Nei!
Ja!
Det går bra. Jeg har deg.
-Lett som en plett. -Lett som en plett?
Lett som en plett.
Nå skjer det!
Ja!
Kom igjen! Om tre…
Scotty!
To…
Kom igjen!
Scotty!
Clare! Scotty, snu.
Hvor ble hun av?
Clare!
-Clare! -Jeg er her borte.
Clare, du er ok.
Det er det jeg liker å se.
Ok, jeg har deg.
Aidan.
Jeg har deg.
Kom hit.
Ja!
Herregud.
Jeg elsker deg.
Det var ikke lett.
Hva sa du?
Jeg elsker deg.
Lett som en plett.
Ok.
Du fløy som en rakett!
Du fløy som en rakett, Clare!
Kom igjen.
Første "jeg elsker deg".
Dette var absolutt verdt turen.
Clare…
Jeg vet at vi inngikk en avtale.
Vi må ikke…
Jeg vil vite hvordan det var å bli kastet opp i lufta.
-Du fløy. -Stopp. Nok.
-Det var sprøtt, ikke sant? -Det var sprøtt.
Jeg fikk det til å funke.
-Er du sulten? -Ja.
Pizza? Greit, la oss dra.
Første valentinsdag.
Ok, bare…
-Bare sitt her. Vent på meg. -Greit.
JEG TRENGER HJELP.
VI ER TRE KVARTALER UNNA VED LAKESIDE PIZZA
SKYND DEG, VÆR SÅ SNILL!
Du må avslutte dette umiddelbart.
Legg meg med ansiktet ned, men du kan ikke unngå dette.
-Jeg skrev nettopp til Stella… -Dette handler om deg og Aidan.
-Han er kjæresten min. -Han er kjæresten hennes.
Hennes valentin.
Nei. Én er nok.
-Hei.
Han hindrer deg i å bli kvinnen du er ment å være.
Eller han blir din største støtte.
-Neppe. -Dere, jeg har en plan.
Og jeg skal holde meg til den planen.
Ingen kan klandres for å elske store, romantiske gester. Det er søtt.
Ikke for å gjøre sine egne ting heller.
Vil du gå fra din sanne kjærlighet?
-Vi er for unge til å vite det. -Ok.
Takk, men dette er mer enn nok.
Jeg blir litt engstelig nå, så la oss slutte.
-Ikke ødelegg dette. -Nei, se på meg.
Gi lillefingeren, og fremtiden er over.
-Vil du gå fra… -Vi må være sterke.
Jeg prøver.
Rolig. Jeg er her.
Det er James Bond også.
Ringte du Stella?
Har du på deg smoking?
Vi gikk aldri på ball.
Det er neste stopp.
Stella. Hva skjer?
Det er et stort energiskifte.
-Jeg sa det var godt. -Nei, jeg liker det.
Kom igjen.
Det er søtt.
-For en produksjon. -Planla kvelden lenge.
-Din hingst. -Jeg vil savne dette.
-Savne hva? -At vi er sammen.
Altså…
Ikke for å være teit, men…
Ok, stopp.
Trodde aldri jeg ville få en sånn vennegjeng.
For du drev bare med skole.
Nei. Vel, kanskje litt.
Men jeg flyttet så mye rundt.
Og det er vår siste kveld før vi drar til våre nye liv.
Aidan og jeg feirer våre første ganger, men hvor ofte vet man
at noe er siste gang man gjør noe?
Pokker.
Seriøst. Jeg ble utvist før jeg fikk merket avgangsklassens vegg.
Etterlot meg ikke et merke.
Det gjorde du da du løp naken på den fotballkampen.
Vel, ja. Du vet at jeg liker å vise skoleånden min.
Alle så pølsa di, kompis.
-Dette har vært kjempegøy. -Men jeg mener…
-Ok. -Det var gøy. Dere er flotte. Glad i dere.
-Clare og jeg må… -Vi merker den.
Hva?
Du bør merke den veggen.
Vi har tid, hva?
Ja, men jeg har planlagt en hel kveld.
Jeg vet det, men det er siste kveld som gruppe også.
-Og Scotty må etterlate merket sitt. -Absolutt.
-Vi kan ikke la ham bli glemt. -Nei, vi vil ikke at han skal bli glemt.
-Må du ikke jobbe? -Jeg var ferdig for en time siden.
Aidan, det er bare ett stopp, så fortsetter vi kvelden.
For Scotty.
-Bryte oss inn på skolen? -Og det er…
Mine…
-Karaktersko. -Karakterskoene.
-Hva for noe? -Karaktersko.
-I skapet ditt. -I skapet mitt.
La oss dra. La oss merke veggen.
-Ja? -Ja.
Merke veggen og redde Stellas ære.
-Ja. -Nært nok.
Dette blir så gøy. Er jeg gal?
-Aidan? Kompis? -Kom an.
Kom igjen.
Aidan.
-Det blir gøy. -Kom igjen.
Kom igjen.
-Vær så snill? -Kom an.
Kom igjen.
-Det er vel vår siste… -Kom an.
-Kom igjen.
-Ja. -Ok.
-Til skolen. -Festbuss!
-Til skolen. -Å ja!
For en stemning, hva?
Brukte jeg mye penger på en festbuss, hadde jeg oppført meg sånn.
Aidan, hva med deg?
Hei!
Så vi har ingen plan?
Her er vi.
-Det er alt jeg har. -Ok. Følg meg.
Jeg vet hva vi gjør.
-Kom igjen. -Vær stille.
-Du gir oss trøbbel. -Jeg vet om folk som har gjort det.
-Du gjør innbrudd. -Jeg gjør ikke innbrudd.
Teknisk sett er dette den eneste døra som ikke låses helt.
Ja, for brannsjekker.
Se nå. Man gjør…
Hva i… Ok, Clare, nå er jeg feminist.
-Bra jobba. -Mye bedre enn mitt forsøk.
-Kom igjen. -Takk.
-Elevrådet betalte seg. Nei. -Aidan, gå langt.
-Tok for lang tid. -Hva er dette?
-Hvorfor, Scotty? Hvorfor gjorde du det? -Ok.
Ok, du og jeg går til formingsrommet
og henter maling til hendene. Dere tar skoene.
-Møtes her? -Ok.
-Kom igjen. Klar? -Vent litt.
-Ok. -Scotty, vi er ute, ok?
-Løft på beina. Kom igjen. -Greit. Ok.
Ok.
Ingenting som teater, sier jeg deg.
Ok, på tide å finne karakterskoene mine.
-Som er i skapet mitt. -Stella, slutt å spille.
Ja, vi tømte dem i mai,
og jeg har aldri hatt karaktersko.
Jeg jobber for det meste med kulissene, men det visste du.
Vi skulle gjenskape skoleballet nå.
Da Clare ble syk før skoleballet,
var hun lettet for at hun slapp å gå.
Stella, du vet godt at hun hadde kost seg om vi hadde dratt.
Jeg tror ikke jeg vet det.
Du kan ikke kontrollere alt.
Du kan ikke "Aidan" deg ut av situasjoner.
Aidan meg ut av situ…
-Hva i… Hva mener du? -Du vet hva…
-Du vet hva jeg mener. -Jeg aner ikke.
Du brukte navnet mitt som et verb. Hva betyr det?
Rett og slett at når noen,
en Aidan, for eksempel, oppfører seg på en sånn måte
at du, du vet…
Ikke sant? Og så ordner alt seg for deg.
Jeg sier bare
at dere begge lagde reglene i starten.
Ikke bli sur om hun ikke vil bryte dem.
Vi kunne ikke ha visst
at det ville bli så bra som det er. Det er bra.
Dere er mitt favorittpar. Jeg er gal etter dere.
Synes du jeg bør prøve?
Du må bare være ærlig med henne.
Bare
vær ærlige mot hverandre.
Og når dere er ferdige med det…
…håp på det beste, min lyshudete konge.
Takk. Ja.
Ok.
Jeg vil blande svart…
Oi, det er mye.
Må få rett farge.
Nå blandet du svart maling…
Kan du se om det er blått der? Eller lilla, for den saks skyld?
Takk.
Du må skynde deg, de venter.
Hva er det som haster? Jeg trodde du ønsket
å unngå forholdet ditt litt til.
Nei, det var ikke…
Jeg tuller.
På en måte.
Ikke egentlig.
Dette funker ikke.
Jeg vet det.
Skulle ønske Aidan også visste det.
Nei, jeg snakket om malingen.
Ja, malingen. Vil du bruke ensfarget?
Ikke hva enn det der er.
Vi tar rødt.
Denne kvelden ble ikke det rene bruddet jeg håpet på.
Det ville ha blitt rot uansett.
Og det vet du.
Jeg vet ikke, om Aidan gledet seg mer til skolen eller bestemte seg for, du vet…
Å gå på Berklee?
Ja.
Jeg har hørt det.
Han er så talentfull,
og jeg vet at foreldrene synes det er en risikabel vei å gå,
men jeg vet ikke.
Jeg vet ikke om det ville ha vært risikabelt for ham.
Vel.
Jeg tror ikke Aidan tror det er risikabelt med deg.
Der er hun
i kjøtt og blod.
Mitt Everest.
Hvilken farge tar du?
Rødt. Krigens farge.
Forstyrrende.
Scotty!
Ja.
Klar for avgangsferie.
Scotty!
-Scotty! -Hei!
Ok, et modig valg.
-Men greit. -Det er så mye maling og ikke noe håndkle.
-Ok, vel… -Vel, takk.
Skal du tørke det på jakken min? Hvem oppdro deg?
-Gå på badet. -Ok. Greit.
-Hvorfor skulle jeg frivillig… -Vet ikke.
-Det er knapt et håndavtrykk. -Ja.
Hvor mange paravtrykk tror du varer?
Jeg vet ikke.
Jade og Marcus har slått opp.
Stella sa hun rotet med en fyr på MSU før skolen engang startet.
Varte ikke engang en måned.
Er det det du frykter?
Jeg vet ikke, Aidan, jeg…
Jeg vil gi oss en sjanse til å være oss selv.
Vil du ikke kunne gå inn i enhver situasjon
uten å tenke deg om? Skjønner du?
Jeg vil det. For deg også.
Det er en av de tingene jeg alltid har hatt i bakhodet.
Beklager om det høres egoistisk ut, men det har alltid vært planen…
I to sekunder, glem… Glem planen din.
Ok? Hva vil du?
Aidan…
Jeg kan ha utløst alarmen. -Det gjorde han.
-Det er den som ringer nå. -Det spiller ingen rolle. Bare løp.
-Hvor er bussen? -Løp!
Kom igjen!
Tror du noen jager oss?
I sikkerhet.
Her. Jeg har deg.
-Kom igjen. -Skynd deg.
Kom igjen!
-Å, faen. -Herregud, er du…
Herregud. Går det bra?
-Ja, bra. -Er du ok?
-Ja. -Ok.
Herregud.
Å nei.
Nei.
Stella, nei.
-Nei. -Skal jeg ringe sjåføren?
Vent litt.
-Føler du deg bra? Ok. -Det går bra.
Bare ett sting til.
Hvordan går det med pasienten?
Bra, mamma. Jeg sa at det går bra.
Flaks at jeg har vakt og ikke pappa.
Dr. Olsen, sønnen min skal på medisinstudiet.
Skal han det?
Bare en kort kjøretur fra Clare.
Hun drar til Dartmouth i morgen.
Grytidlig.
-Det var bra. -Ja.
-Kom igjen. Ja. -Ikke sant?
Hva er planen din? Etter skolen…
-Jeg har en husbåt. -Har du en husbåt?
Ja, eller jeg skal få en. Det er planen.
-Ok. -Hva med deg?
-Du skal på college, hva? Du skal… -Ja.
-Er det… -Møte nye folk.
Det er det det er.
Sånt tar tid.
Det krever at folk er
interessert i deg, kanskje?
Jeg var interessert.
-Jeg var forelsket i deg. -Beklager.
Ja, i sjuende klasse.
På bussen fra Lansing. Jeg tok med mintdrops,
for jeg skulle kline med deg.
Dropsene var en bra gest.
Hvis det er noe jeg vet,
er det at man må være modig.
Vær modig.
Fortell mer om hva kvinner vil ha.
Jeg lover deg, det hjelper deg.
Som en husbåt?
Så siste stopp er et bål?
På en måte.
Det…
På stranden skulle det bare være oss,
men kvelden har tatt noen vendinger.
Om jeg var en bedre mor, hadde jeg sendt begge hjem nå.
Takk Gud for at du er så ille.
Det går bra.
Han lever.
La oss se stingene.
Dette blir siste gang jeg ser deg.
-Du vil gjøre store ting. -Takk.
Og hvis du ombestemmer deg, er du ikke langt unna.
Da han ikke kom inn på Berklee, fant han trøst i det.
Beklager, jeg trodde at han ikke fikk lov til å søke på musikkskolen.
Nei, kjære deg.
Han kom ikke inn.
Han fortalte deg ikke det.
Nei, det gjorde han ikke.
Men det var godt å se deg.
Deg også.
SES VI I KVELD?
Hurra.
-Så du var på sykehuset? -Slapp av.
Det går bra. Jeg lover.
Vi møter dere her borte.
Vi lappet ham veldig bra sammen.
Veldig bra.
Beklager at jeg dro deg inn i dette.
Det er mye.
Ja, hele kvelden min.
Men jeg er villig til å tilgi det
på grunn av at du står midt i det mest
kompliserte bruddet i historien.
Du løy ikke.
Men takk.
Virkelig.
Dette er vår siste kveld sammen også.
Jeg vet det.
Aidan er ikke den eneste som kan gjøre en stor gest, ok?
Ok.
-Jeg har planlagt i månedsvis, og jeg… -Ikke tull om sånt.
Jeg gir deg denne konglen
som representerer
hva jeg følte da du flyttet.
Veldig sentimental.
Sentimental.
Jeg gir deg denne.
-Skål, kjerring. -Skål.
Måtte konglen brenne som vennskapet vårt.
-Jeg kan være sentimental. -Er det sentimentalt?
-Ja. -Du forhekset meg.
-Det er ingen forhekselse. -Et dårlig tegn.
Jeg sier at vennskapet vårt er som varme.
Ja, absolutt.
Jeg klarte det. Men vet du hva som er varmt?
Denne tangen.
-Det er en sokk. -Så ekkelt.
Det er en sokk.
Kastet du en sokk på meg?
Tess. Det var et uhell.
Vi bare drev med noe.
Her trodde jeg at sokken og gråteemojien var en reaksjon på at sommeren er over.
Ja, nei, absolutt. Ja.
Noen har kjærlighetsspråk. Jeg har sorgspråk
der jeg kaster søppel og sender tilfeldige emojier.
Ja. Noen av oss drar oppover stranda til Ladarian, hvis dere vil bli med?
-Vi er liksom… -Det hadde vært så kult.
-Vi blir gjerne med. -Kult.
-Ja, det er greit for meg. -Jeg møter dere om et øyeblikk.
Hei.
-Har du… -Ja, la oss…
Bare så det er sagt,
var stranden en del av kvelden.
Vi er bare sent ute.
Jeg antok at du ville gjenoppleve avgangselevenes svømmetur til Rusty.
Ja, det måtte jo skje.
Du sto over hele racet for avgangselevene.
Vannet var iskaldt, og…
Jeg skjønner ikke tradisjonen med å svømme ut til en bøye.
Jeg vet, det er teit.
Nei, det er…
Men Rusty ligger der og dupper enda,
og den venter på oss.
Aidan, moren din fortalte meg om Berklee.
-Hva? -Hvorfor sa du det ikke til meg?
Clare, det er ikke… Det var ikke noe å snakke om.
-Det er ikke nøye. -Jeg har alltid vært ærlig.
Clare, det…
Jeg vet ikke hva du vil at jeg skal si.
Jeg trodde bare at vi skulle ta farvel i kveld.
Eller er det også en løgn?
Det står nødt.
-Sannhet. Nødt, baby. -Hva vil du vite?
Første sang du kunne som barn, som en opera.
Lille Petter edderkopp
Greit.
Nødt. Klin med den appelsinen, Stella.
Du kliner med en appelsin. Det må være hett.
Gjør det bra.
Mon chéri.
Ja!
Se på det.
-Veldig bra. -Takk.
-Takk. Tusen takk. -Takk.
SANNHET
Ok, jeg har en.
Fortell oss en hemmelighet som ingen vet om deg.
En hemmelighet…
Jeg vet ikke om det er hemmelig,
men sannheten er at…
…jeg skulle ønske du hadde bedt henne kysse meg.
Du hørte henne.
-Ok. -Det er en utfordring.
Det er en…
Dryss.
Visst faen. Beklager det.
Alle vil vite hvor sovesalene er…
Hva studerer du?
Statsvitenskap.
Samme hva, unngå professor Holmes i politisk teori.
Skal du dra?
Hvor?
Til Dartmouth?
Å. Ja.
Ja, jeg drar faktisk i morgen.
Hva skjer?
Det er så godt.
Hei, hva skjer, kompis?
Beklager, har du sett Clare?
Nei, det har jeg ikke.
Går det bra?
Greit. Du trenger ikke å svare. Det går bra.
-Gjør det? -Ja.
Det virker sånn.
Det går bra. Ja. Vi har det bra.
Du ser ikke sånn ut, mann.
Absolutt.
Kan vi slå av musikken et øyeblikk?
Hva skjer? Hvordan går det?
Ja. Det har vært en kul kveld, ikke sant?
-Han står på et bord. -Ja.
Det har vært litt av et år.
Og det er bare rart å tenke på å gå videre
og vokse og alt det der.
Og du vet, man møter folk
man håper å beholde lenge. Det er sprøtt.
Noen av oss møtes på college, andre ikke.
Og jeg vil ikke at det fine skal ta slutt.
Og jeg er sikker på at alle har det sånn.
Uansett, skoleåret og sommeren er over,
og hva er vel en slutt uten å huske på begynnelsen?
Så når det er sagt,
vil jeg be Clare komme hit.
Ja.
Det hele begynte med en sang, om dere husker, på halloween.
Hva skjer, alle sammen?
Aidan.
Opptatt.
Kompis.
-Det er ikke det du tror. -Jeg tror du kysset søsteren min.
Ja, der tok du meg.
-Aidan… -Vi kysset bare.
-Det er ikke så farlig. -Kysset dere?
Jeg vet ikke hva jeg skal si om noe av dette.
Om noe av dette, faktisk.
Vi drar nå.
Ja.
Jeg vet ikke hva det der var.
Det er bare jeg som gjør hva som helst for å redde oss.
Beklager at du hadde en umulig forventning.
-Ikke min feil. -Umulig forventning?
Clare, vi lagde en latterlig pakt som en spøk,
og du gjorde den om til en bindende avtale.
Det var ingen spøk. Du tror det, men jeg mente
at jeg ikke ville dra på college i et forhold.
Det var før vi falt for hverandre, Clare.
Ting kan endre seg.
Prologen går over til boken, Clare.
Det er vi som skriver den.
Vi vil føle det samme resten av livet.
-Vi vil ikke såre hverandre. -Det har begynt.
Vi kan ikke alltid gjøre dette.
Herregud, det bør forskes på din evne til å alltid se et verst tenkelig utfall.
Aidan, men det… Aidan!
Det er ikke det verste, men det mest realistiske.
Beklager at du ikke kan være ærlig. Det var jeg, og du nevnte ikke Berklee.
Hva vil du jeg skal si om Berklee? At foreldrene mine endelig lot meg søke,
og så ødela jeg auditionen?
At det er det mest ydmykende jeg har opplevd?
-Sånn. Der har du Berklee. -Herregud.
Herregud. Herregud, Aidan, det er fjerten.
-Det er alltid fjerten. -Hva snakker du om?
Du har en umulig forventning om å alltid være perfekt.
Det vises i alt.
-Jeg prøver ikke å være perfekt. -Jo!
Berklee er ikke det eneste alternativet. Det er hundrevis til.
Om du sa det og slapp meg inn, kunne jeg ha hjulpet.
-Men det er for sent. -Du har rett.
Du har helt rett. Skulle jeg ønske jeg kunne si "drit i det" og dra til L.A.
eller New York og prøve å få det til, og sannsynligvis feile? Absolutt.
Og du sier at jeg er urealistisk
som velger skole nær deg for å prøve å få dette til å funke.
Ikke bruk det som en unnskyldning.
Det er ikke det om du tror på oss, når jeg elsker deg.
Kanskje du ville følt det samme om du klarte å si det.
-Hva snakker du om? -"Jeg elsker deg." "Lett som en plett."
Vet du hvor vondt det er å si at du elsker noen
og de svarer "lett som en plett"? Hva betyr det?
-Du vet hva det betyr. -Bare si det.
Bare si det.
Ja.
Så vi er ferdige.
Ok.
Kom igjen.
Vennen.
Jeg føler at jeg ikke kan puste eller noe.
Hjertet mitt slår ut av brystet.
Ok.
Jeg vet at du ville at det skulle gå smertefritt mellom deg og Aidan,
men det funker ikke sånn.
Ikke når det er ekte.
Jeg trodde jeg var så forsiktig.
Du og pappa…
Dere bandt dere så unge
og sloss til dere slo opp.
Jeg ville ikke gjøre det.
Du var så ulykkelig, mamma.
Jeg er ingen ekspert på kjærlighet,
det vet du alt om,
men én ting vet jeg.
Og det er
at et forhold ikke har en sjanse
hvis du planlegger slutten før det starter.
Jeg vil ikke miste meg selv.
Er han den rette, lar han ikke det skje.
FØRSTE GANG JEG STRØK PÅ ET BRUDD. UNNSKYLD. ET SISTE MØTE?
Jeg var redd.
Jeg var redd for å falle for deg,
for jeg var redd for at i så fall, ville jeg ikke klare meg alene igjen.
Jeg har flyttet hele livet,
og jeg har alltid fokusert sånn på fremtiden
og sett den for meg.
Jeg har aldri lagt særlig mye energi ned i nuet.
Så møtte jeg deg…
…og hadde det bedre enn noen gang.
Men jeg var livredd. Jeg…
Du ødela planen min.
Så her er jeg midt på natten på en strand og holder monolog for deg,
for jeg er ikke redd for det mer.
Jeg vil svømme til den bøyen,
avslutte kvelden og ha vår siste første, for jeg elsker deg så mye.
Jeg elsker deg.
Lett som en plett.
Kom igjen.
Det er så kaldt. Kanskje dette var dumt.
Beklager. Kom igjen.
Så nær.
Dette trenger ikke å være prologen.
Men det er det.
Du har rett.
Du har alltid rett. Irriterende.
-Skal du virkelig utsette skolen? -Ja.
Jeg skal bare til L.A.
Vet du hvor du skal bo og jobbe og sånn?
Takk…
…for dytten jeg trengte.
Du får det alltid til å funke.
Greit.
-Hva pakket du i denne? Et lik? -Ja, et lik.
Jeg vil savne deg, kompis.
Glad i deg.
Frøken Nancy, du ser bra ut.
Har du trent?
Så…
-Nå skjer det. -Dette… Ja.
Ja.
Dette trenger ikke å bli et stort farvel.
Nei.
Det kan være et "vi ses".
Vi ses.
Jeg liker den planen.
Samme her.
Da ses vi.
Løft.
NY SANG
GLAD FOR Å DELE MED DERE LENKE I BIO
Hørte den nye sangen.
Så bra.
Hei, fremmede.
Tenker på deg.
Så jeg kommer hjem til sommeren.
For tidlig for et første hallo?
Vil du komme hjem
Om jeg fortalte sannheten
For jeg kan ikke gi slipp
På tanken på hvem
Jeg kan være med deg
Hallo.
BASERT PÅ BOKEN AV JENNIFER E. SMITH
Tekst: Susanne Katrine Høyersten