JOSH & LUCYS BRYLLUP
- God morgen, turtelduer. - Hei.
Adelmans fly visst ble kansellert,
dere bør oppdatere bordoversikten.
Ok.
Så må vi finne en ny plassering
til, eh, Toms svigerfamilie, Ed og Trish.
Greit. Hvem kjenner de?
Eh, kanskje en av onklene på onklene og lærernes bord.
Bra! Bra, ferdig.
Uh, neste er Julie F.
Hun er mammas tannlege.
Din... mors tannlege. Hvem kjenner henne?
Hun passer på "bekjente fra vestkysten".
Kult kult. Da har vi bare
Mark igjen.
Hvem kjenner han? Ingen.
Han, eh, våknet i morges
etter å ha vært i koma siden 1987.
Åh. Ok, eh,
kan han sitte ved siden av kollegene dine?
Vel, alt de gutta snakker om er basketball.
Dagens spillerne var jo knapt født
da klimaanlegget falt på ham.
Hvem krympet TVen?
Hva med vårt bord?
Ok, vel, for å være ærlig, vi er ikke så nære.
Jeg har hengt med ham noen ganger,
hjalp til å klippe neglene hans,
men hadde aldri en ekte samtale.
- Men han er familie? - Ja.
- Hei, eh, fetter Mark. - Hei.
Hvem er dere?
- Kult. - Ja, det er... bra
- Hva skal vi gjøre? - Dæven.
Hvorfor setter vi ham ikke på koma-bordet?
Flott idé. Hvorfor tenkte jeg ikke på det med en gang?
Herregud, må det være så stramt?
Vel, som det gamle ordtaket sier,
en lun sløyfe betyr et lunt ekteskap...
- Ikke sant. - Ligger i kortene
- for dere to. - Ok.
Godt nytt, mine herrer, bensinstasjonen nedi gata
har et bredt utvalg av aromatisert vin.
En bar er åpen nede.
Den er stengt. Stol på meg, jeg sjekket.
Det er merkelig.
Er sikker på vi ba dem åpne ved middagstid.
Ah, ikke tenk på det.
Dere to hadde så mye å organisere.
Det var nødt til å være et par tabber.
Å, gud, mamma,
hvordan gikk du nedover midtgangen i disse?
Veldig forsiktig.
Hei, Lucy, var det ikke et vegansk alternativ
- i kveld? - Jo. Hvorfor?
Står det ikke på menyen?
Begge disse forrettene har fløtesauser.
Du vet Robin er ekstremt laktoseintolerant.
- Det går greit. - Nei, Robin.
Du får voldsom diaré.
Jeg kan bare ta Mandag fri fra jobb.
Mandag og tirsdag.
Det er ikke nødvendig.
Vi må ha et vegansk alternativ.
Jeg sverger at vi ba om et.
Ikke bekymre deg for det, kjære,
du og Josh hadde så mye å planlegge.
Det var nødt å være et par tabber.
- Hei. - Hei.
Kan du møte meg nede?
Jeg tror det noe muffens her.
Ser du? Vi ba om at baren skulle være åpen.
Og et vegansk alternativ.
Og hva i helvete er disse kjedelige bordsettingene?
Hvor er de funky tallerkenene
vi fikk fra bruktbutikken?
- Josh. - Hva?
Når ble de to venner?
Noe er galt.
Jeg kaller herved inn
dette møtet med skyggebryllupsplanleggerne.
Som dere alle vet, er det vår edsvorne plikt
å i hemmelighet kontrollere
alle aspekter av dette bryllupet.
Sammen skal vi forvandle det
fra en ung kul person-greie
til et vanlig, tradisjonelt bryllup,
hvor alt er normalt og fint.
Broder Jim, noen oppdateringer om festen?
Ja, søster Patti.
Baren før seremonien har blitt stengt.
Det forvirrende veganske alternativet har blitt strøket fra menyen.
Og de funky tallerkene
er borte!
Innen arbeidet vårt er ferdig,
vil dette være det mest normale og fine bryllupet
i Evanston, Illinois' historie!
Ja, helt middels.
Dere monstre!
Dette er bryllupet vårt! Vi planla det.
Å, Josh. Å, Lucy.
Dere planla ikke dette bryllupet.
Fra begynnelsen av ha dere bare vært dukkene våre.
Som nikkedukker, uvitende om at vi var de
som snurrer girene derss.
Eller som når en hund tenker det er han som kjører bilen.
Poenget er, bak scenen,
har de faktiske bryllupsbeslutningene
alltid blitt laget av oss.
Men hva med bryllupet vi ønsker?
Det er for sent.
Bryllupet vi ønsker starter om fire timer.
- Kast dem ut! - Ut!
- Wow, å, ok. - Å, gud, ok.
Til den ultimate makten!
Makt!
Dette er blod.
- Åh. - Jesus.
Og ikke kom tilbake.
Jeg er fetteren din, forresten, fra Arizona.
V-vet ikke om du husker meg.
- Det er lenge siden. - Nei, jeg... jeg vet hvem du er.
Morris, godt å se deg.
Øh, hadde du en god tur opp hit?
Flyturen va... var virkelig flott.
- Ok bra. - Flink.
Kjøreturen til flyplassen var ikke så bra.
Du vet, trafikk.
Ja.
Noen ganger er kjøreturen er virkelig flott,
og så flyturen er ikke så bra,
men dette, eh... dette var motsatt.
D-dette var det motsatte. Ikke sant.
- Kul. - Ja.
Mazel tov.
Jeg vet!
Jeg... jeg ville bryllupet skulle være oss
og... og nå blir det bare
noe dritt foreldrene våre vil ha,
som den fyren.
- Hvem faen er det igjen? - Det er pastoren de hyret
for å sikre at alt går etter planen.
Vel hva...
hva om vi sa at tjenestene hans ikke lenger var nødvendige?
Hva med foreldrene våre? De...
Hvem bryr seg?
Dette er bryllupet vårt, Lucy.
La oss ta det tilbake.
Ok, er alle klare på hva de gjør?
Ja.
Bra. Ok, dere er best. Klar?
- Ok, på tre. - La oss kjøre!
Revidert bryllupsplan på tre.
- Greit. - En to tre,
revidert bryllupsplan!
Jeg er så beæret at dere ba meg
forrette bryllupet deres.
Jeg vil bare vite om dere vil ha
seremonien så utradisjonell.
Liz, alt vi bryr oss om er at det er gøy,
og at det er personlig for oss.
Men, er du sikker du ikke vil gjøre
i det minste noe litt religiøs?
Hva? Hvorfor?
Eh, mamma sendte oss på hebraisk skole i ni år,
og Lucy, er ikke foreldrene dine kristne?
Jo.
Gud er ikke nevnt én gang.
Liz, slapp av.
Hvem vil legge merke til det?
Tom, stapp inn skjorta. Gud er her.
Hyggelig. Hvordan har du det?
Gud! Hitover!
- Patti, se på deg. kjære. - Åh!
- Aww. - Å... å, du er så søt.
Caroline, gratulerer.
Jim, gratulerer.
Å, velsigne deg.
Tom, du gambler ikke, gjør du?
Det er så fantastisk å ha et godt gammeldags
- religiøst bryllup. - Ja.
Selv om det er utradisjonelt,
med en kristne og en jøde,
men det går bra,
så lenge dere anerkjenner meg.
Hedrer meg på en eller annen måte.
- Å, selvfølgelig. - Åpenbart...
- Ja. - Vi skal hedre deg.
Vel, din munn til øret mitt.
Å, Gud, la oss sette oss ned. Sitt ned.
Dette blir fantastisk.
Damer og herrer,
sett labbene sammen for bryllupsfesten!
Hør, jeg har problemer
Ja, ja, jeg kan ikke holde meg i ro
Jeg kan ikke holde meg i ro
Ah, ah Ja, ja
Avhengig av moorfin
Og nå, Josh og Lucy!
Jeg kan ikke holde meg i ro
Jeg har problemer Ja, ja, ja
Jeg kan ikke holde meg i ro
Ah, ah Ja, ja
Avhengig av moorfin
Wow. Vi er samlet her i dag
for å feire ekteskapet til Josh og Lucy,
med venner, familie,
og den ultimate skaperen som vitner...
Universets energi.
Hva?
Men først, en lesning fra to kjære venner av bruden,
Meghan og Robin.
Kanskje dette er en salme.
Jeg var aldri mye en åndelig person,
til i fjor sommer,
da jeg dro til Burning Man og prøvde iowaska.
Og jeg bukket for den store mannen selv,
som, hvis du aldri har vært... det er liksom et idol?
Da jeg bøyde meg for den, hadde jeg en åpenbaring,
og det var da jeg skrev dette.
Hei
Hver ånd er en forandring.
Hver har tatt mange former.
Min ånd var en gang Jeanne d'Arc,
og en gang en klase med druer.
Hver ånd må være takknemlig
for det som gjør oss merkelige.
Den hellige kraften som styrer verden,
kraften vi kaller...
Kjærlighet.
Jeg må ha Xanax.
Og nå vil deres venn Chris få si noen få ord.
Takk skal du ha.
Jeg vokste opp kristen,
jeg gikk i kirken hver søndag,
um, i et kapell ikke så forskjellig fra dette,
og det har alltid slått meg som så passende
at gudstjenester og bryllupstjenester
begge finner sted under samme tak.
Begge handler om å bringe samfunn sammen
for å feire kjærligheten... Guds kjærlighet,
åh, eller, som i dag, kjærligheten mellom et par.
Jeg liker dette veldig godt.
Bibelen inneholder mange vakre vers
om ekteskap, selvfølgelig.
Faktisk, akkurat i morges i senga,
leste jeg et høyt for typen min.
Herregud, beklager.
Det er ingen grunn til å beklage. Jeg har det bra.
- Er du sint? - Jeg er ikke sint!
Jeg er ikke sint, ok?
Jeg må bare gå. Takk skal du ha.
Du kom langveisfra. Du vil ikke ha et glass vin da?
Nei. Tusen takk.
Alt var fantastisk. Gratulerer til dere alle.
Takk skal du ha. Tusen takk.
- Takk for at du kom. - Takk for det, Gud
- Ha det. - Hei, Gud.
Få...
Pokker.
Ah, nei!
Pokker!
Helsike!
Nick!
Det er Gud! Hvem i helvete tror du det er?
Denne dritten starter ikke!
Nei! Jeg har ikke Uber på telefonen min.
Vet da fanden hvor jeg er.
Alt jeg vet er stedet lukter dritt!
De har ikke engang en Starbucks her!
Jeg er i midten av ingensteds! Få meg vekk herfra!
- Hva? - Åh...
Takk takk.
- Hei! - Herregud!
Hei, syk fest, din slyngel!
Hei.
Bra jobba og bra sang.
Det er flott. Å, den var så bra.
De er fortsatt triste.
Jeg har ikke sett mamma så trist siden Boston Legal sluttet.
Ja, min mor er knapt full.
Er Tom på fjerde rundstykke?
Han ikke smør på engang.
Nei, han bare tar dem tørre.
Vi burde si noe.
Ja.
Hei der, hei der.
Det er, eh, Josh og Lucy fra... bryllupet.
Hei. Vel, dere, vi klarte det.
Vi giftet oss. Vi... gjorde det
akkurat slik vi ville.
Ehm, men... det er bare...
det er en ting til at vi, eh...
- vi må gjøre. - Ja, og det kan kanskje, eh...
det kan gjøre foreldrene våre, her borte,
litt ubehagelige.
- Alle øyne på dette bordet. - Bare, øh, snu dere.
Vi vil bare si takk.
Ja, dette er folka som oppdro oss.
Ja. Hva med litt applaus, eller?
Stemmer, stå opp! Kom an, reis dere.
- Stå opp. Mamma, kom an, mamma. - Bukk.
Kom igjen, Tom.
Takk skal du ha.
Mamma og Tom, elsker dere.
Vi elsker dere.
Å herregud, for en dag.
Hei.
- Å! Aww. - Ekteparet.
Ja.
Utrolig at vi faktisk klarte det.
Sammenlignet med bryllupet, blir
ekteskapet en lek.
Jeg tuller ikke.
Hva?
Nei?
Gud! Hva i helvete er det?
Deres første utfordring som gifte.
Josh og Lucy, jeg har kommet for dere.
- Se på meg. - Ok, eh, hvordan gjør...
hva gjør vi?
Vel, du vil definitivt stikke den i øyet.
Sånn, fru Greenberg.
- Å, og den hater ild... - Korrekt.
Dere vil gjerne ha denne flammekasteren.
- Å, du tok den med. - Det er så smart.
Et skjold er alltid praktisk.
Ok, det er tungt.
Men ærlig talt, det viktigste er å kommunisere.
- Å, ja. - Helt sikkert.
- Bare snakk sammen. - Ja.
- Ok, la oss gjøre dette. - Kjør på.
Wow. Vent, kommer dere ikke?
Å, når det gjelder ekteskap,
er dere faktisk litt på egenhånd.
Ikke bekymre deg, vi ga dere alt dere trenger.
Dere er klare.
Dere er ikke klare.
Jeg vil drepe deg på en forferdelig måte!
Oh, ikke hør på Gragdor.
Han bjeffer verre enn han biter.
Lag fritert akkar av ham.
Ok.
På tre?
Ja, på tre.
- En. - To.
Tre.
Greit. Ok, hei, husket vi Ed og Trish?
Ja da.
Åh, husket du din mors tannlege?
Ja. Jeg tegnet en tann som sier "Takk."
Aww, det er en veldig god idé.
Ehm, jeg tror vi er ferdig med takkebrevene.
Det var det.
Hva gjør vi nå? Øh...
Vil du gå en tur?
Ja!
Å hei.