PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN
Kääntykää oikealle, milady.
Kiitos.
Juuri noin.
PARIISI 29. JOULUKUUTA 1386
Kuulkaa, kuulkaa.
Lordit! Ritarit! Herrat!
Ja kaikki muut henkilöt.
Että on herramme, Ranskan kuninkaan käskystä -
ankarasti kielletty -
kuoleman ja omaisuuden menetyksen uhalla -
liikkuminen aseistettuna -
tai miekan tai tikarin kantaminen -
ilman nimenomaista lupaa -
herraltamme, kuninkaalta.
Joka miehen on taisteltava -
ratsain ja jalkaisin -
aseenaan itse valitsemansa -
mikä tahansa hyökkäys- tai puolustusase tai -laite.
Lukuun ottamatta asetta tai laitetta,
jotka on tehty loitsuin tai taikakaluin -
tai muulla tavoin, mikä on Jumalan ja pyhän seurakunnan kieltämä -
kaikilta kunnon kristityiltä.
Jos taistelija tuo taistelukentälle -
aseen, joka on taottu loitsuin,
noituuksin, taioin tai muilla pahoilla tavoilla,
rangaistakoon pahantekijää Jumalan vihollisena -
tai petturina -
tai murhaajana.
Tiukemmalle. Tiukemmalle.
Ritarit, jatkakaa.
Päästäkää heidät irti!
Päästäkää irti!
ENSIMMÄINEN LUKU
TOTUUS JEAN DE CARROUGESIN MUKAAN
Tulkaa taisteluun!
Te kaikki kuolette!
LIMOGESIN TAISTELU 19. SYYSKUUTA 1370
Kuolette kaikki kuin siat!
Antaa tulla!
Antaa tulla, senkin tunarit...
Emme voi vain istua tässä.
...ja taistelkaa!
Pierre käski meidän suojata siltaa.
Käskyt hiiteen. Kuninkaan puolesta.
Kuninkaan puolesta!
Kiitos.
En aio pyytää anteeksi, miten te tänään taistelitte.
Oli kunnia olla rinnallanne.
Limoges on menetetty.
Eikä liittolaistemme onnistunut vallata Brestin satamaa.
Uusi johtajamme, Pierre,
on irtisanoutunut kampanjasta ja komentaa meidät kotiin.
Lähdemme aamunkoitteessa.
Juuri niin.
Kuninkaalle.
Pierre ei ilmeisesti ole tyytyväinen.
Ihmishenkiä säästyi.
Ei Limogesissa.
Palataan kotiin, ystäväni.
Pelastit tänään henkeni.
Kiitos.
BELLEMEN LINNAKE, 1377
Ilmoittakaa nimenne!
Herra Jean de Carrouges.
Linnakkeen kapteenin poika.
Avatkaa portit!
Suuri kunnia Pierrelle, että hän valitsi seremoniaan isäsi linnan.
Valmistaudun ottamaan vastaan päällikkyyden isäni jälkeen.
Rukoile, ettei siihen mene vuosia.
Isä. Äiti.
Kapteeni. Milady.
Herrat.
Ei anneta lordi Pierren odottaa.
...alaisenne. Palvelen teitä koko elämäni.
Lordi, minusta tulee alaisenne. Vannon palvelevani teitä koko elämäni.
Milord, minusta tulee alaisenne. Palvelen teitä koko elämäni.
Milord, minusta tulee alaisenne. Vannon palvelevani teitä koko elämäni.
Herra, minusta tulee alaisenne. Vannon palvelevani teitä koko elämäni.
- Herra... - Lähemmäksi.
Herra, minusta tulee alaisenne.
Vannon palvelevani teitä koko elämäni.
Kertokaa nimenne.
Minä tässä. Troijan Helena.
Le Gris.
Mukava nähdä, ystäväni.
Vaikka en tulekaan vain ystävänä.
Pelkäänpä, että tähän liittyy enemmän kuin olen kertonut.
Puhu.
Pierre on valtuuttanut minut perimään velkoja.
Vai niin.
Olen käynyt jo hänen tilustensa muiden vuokralaisten luona.
Ja nyt...
Tulit tapaamaan minua.
Tulin tapaamaan sinua.
Maksut menevät puolustusmenoihin.
Tiedät hyvin, että vihollinen on läsnä.
Ja meidän on oltava valmiit.
Koska en ole ollut valmis taistelemaan kuninkaani puolesta?
Olet ollut.
Enemmän kuin kukaan muu.
Ei siinä kaikki, mitä Pierre haluaa.
Ei, vaan Pierre haluaa...
Pierre haluaa rahat, jotka ovat oikeutetusti hänen.
Minulla ei ole rahoja.
Rutto on vienyt puolet työväestäni.
En saa kerättyä vuokria.
Pellot tuottavat vain puolet normaalista.
Ja työn kustannukset ovat kasvaneet.
Niin.
Miten muut vasallit maksoivat?
Minun piti vaatia maksuja.
Vai niin.
Ja nytkö vaadit minulta?
Juttelen Pierren kanssa.
Hän ei ole kohtuuton.
Selitän tilanteesi.
Olet tosiystävä.
Mutta en voi palata tyhjin käsin.
Et tietenkään.
Kiitos.
Katson, mitä minulla on.
- Mieti asiaa. - Olen miettinytkin.
Et ole.
Taistelen amiraali de Viennen komennossa.
Englantilaiset ryöstävät parhaillaan Cotentinin niemimaata.
Rutto on vienyt vaimosi ja poikasi.
En anna Ala-Normandian kaatua.
Älä ole itsepintainen.
Sinulla ei ole perijää.
Jos kuolet, kreivi Pierre saa kaiken.
Ja Pierre arvatenkin tietää sen.
Hän ei hyväksy minua kuten sinut.
Ei, sinulla on monta syytä elää.
Mitkä ne syyt ovat?
Nimi.
Se on liian hieno ja maineikas kohdeltavaksi näin holtittomasti.
Isäsi on Bellêmen kapteeni.
Kun hän kuolee, perit varuskunnan ja kaiken sen mukana tulevan.
Ja minä olen ystäväsi.
On muitakin, jotka toivovat, ettet kuolla kupsahda.
En lähde mukaan harkitsemattomasti.
En lähde mukaan vain taistellakseni.
Miksi sitten?
Jacques.
Minä olen -
puilla paljailla.
Tarvitsen rahaa.
NORMANDIA, 1380
Kauan eläköön kuningas!
- He palasivat! - Pian! Tulkaa! He palasivat!
- Voin ottaa sen. - Antakaa minun auttaa.
Kääntykää ympäri, herra.
Nostakaa kätenne.
Viekää heille lisää leipää.
Tänne. He haluavat lisää.
Robert de Thibouville.
Hän tarjoaa meille suojan ja muonaa.
De Thibouville?
Hänhän oli englantilaisten puolella meitä vastaan Poitiersissa?
Kyllä, mutta hänetkin armahdettiin.
Nyt hän on puolellamme.
Ja pysyy, jos tietää, mikä on omaksi parhaakseen.
Varohan, Jean.
Saimme katon päämme päälle.
Sen lisäksi -
hänellä on aikamoinen viinikellari.
Mikä kaunotar.
Onko hän de Thibouville?
On. Hänen nimensä on vanhempi kuin omasi.
Hän on ainoa tytär.
Hänellä on hyvät myötäjäiset.
Tosin mies joutuisi kantamaan hänen isänsä häpeän.
Perillisen tekeminen tuskin olisi mikään kärsimys.
Tervetuloa, herrat.
Taistelitte urheasti.
Kiitos, että isännöitte meitä.
- Haluaisin esitellä... - Jean de Carrouges.
Maineenne kiirii edellänne.
Samoin kuin teidän.
On ilo isännöidä teitä ja miehiänne.
On vain oikeudenmukaista tukea miehiä, jotka taistelevat kuninkaan puolesta.
Jotkut läksyt oppii vasta myöhäisemmällä iällä.
Saanen esitellä tyttäreni.
Marguerite.
Marguerite, tässä on herra Jean de Carrouges.
Hauska tavata, milady.
Ilo on minun puolellani.
Myötäjäisiin kuuluu myös tämä tontti.
Metsästysmaista alkaen.
Entä tämä tässä? Pohjoisen puoleinen?
Aunou-le-Faucon.
Kuten sanoin, metsästysmaista alkaen.
Otan myös tuon alueen.
Ilman muuta.
Aamen.
Olen hyvin mustasukkainen mies.
Tänä iltana olet minun, etkä tanssi muiden kanssa.
Ja kaikkina iltoina tästä eteenpäin.
Älä ole suotta huolissasi.
Tässä se on.
Alue alkaa joen suusta -
ja jatkuu takana oleville kukkuloille.
Eli tämä on Aunou-le-Faucon.
Tämän oli määrä olla osa Margueriten myötäjäisiä.
Hän piti tästä paikasta.
Ja Pierre antoi sen sinulle tuosta vain.
Kiitokseksi palveluksistani.
Hänen tilinsä olivat ihan sekaisin.
Kun sain ne järjestykseen ja kerättyä erääntyneet vuokrat,
kaikki alkoi taas toimia kunnolla, ja hänen onnensa kääntyi.
Sain tämän osoituksena hänen kiitollisuudestaan.
En tehnyt mitään.
Kreivi on antelias ja äkkipikainen.
Syökäämme.
Olisitpa nähnyt Aunou-le-Fauconin puutarhat.
Meillä kasvoi ruusuja ja laventelia.
Sitten hankimme niitä tännekin.
Muistan, että isä laittoi keinun tilan suurimpaan puuhun.
Etsin suurimman puun ja teen saman.
Minulla on ihania muistoja kesistä siellä.
Ikävää, että Pierre otti tilan isältäsi.
Tiedän, että ikävöit sitä.
Vain siten hän sai maksettua velkansa.
Pierre vain antoi sen Jacques Le Gris'lle.
Saavatko kaikki herrat yhtä ylellisiä lahjoja?
Le Gris enemmän kuin useimmat.
Hänestä on tullut Pierren lähin uskottu.
Ehkä Aunou-le-Fauconia ei menetetty lopullisesti.
Ehkä en anna sen asian olla.
Jean.
Rakkaani, olen haavoittunut kuninkaan puolesta.
Hän tietää minut.
Vaikutusvaltani saattaa olla suurempi kuin luulet.
Tiedän, miten mahtava olet.
Se alue luvattiin minulle osana myötäjäisiä.
Anomus on hylätty.
Päätös tulee suoraan hänen majesteetiltaan, kuninkaalta.
Oletteko herra Jean de Carrouges?
Kyllä olen.
Mitä siinä lukee?
On kyse isästänne.
Portti auki!
Jättäkää meidät.
Olin Pariisissa, kun kuulin uutisen.
Isäsi kuoli rauhallisesti.
Nukkuessaan.
Olen hukassa.
Minua käsketään lähtemään täältä kuukauden sisällä.
Et lähde minnekään.
Otan kapteenin paikan.
Saat pitää asuntosi ja palvelijasi. Kaikki jatkuu samanlaisena kuin...
Etkö kuullut, Jean?
Et seuraa isääsi -
Bellêmen kapteenina.
Miten niin?
Miksi sinun piti haastaa kreivi oikeuteen siitä maatilkusta?
Tehdäksesi vaikutuksen morsiameesi.
Se maa luvattiin minulle. Se oli valitus.
Ja nyt sait kreivi Pierrestä vihollisen.
Se oli oikein.
Oikein. Ei sellaista ole.
On vain miesten valtaa.
Haastoit hänet oikeuteen ja sait vihollisen, jolla on valtaa.
Isäsi oli kova mies, mutta hän ymmärsi paljon maailman menosta.
Kuka sitten saa isäni kapteenin arvon?
Hyvää päivää!
Liity mukaan, asemies.
Tämä on juhlan päivä.
En jää, milord.
En halua keskeyttää tällaista tilaisuutta,
mutta kunniani pakottaa puhumaan.
Olin vihainen, mutta puhuin hyvin.
Sanoin Pierrelle:
"Voitko seistä siinä kunnian miehenä. lääninherrana,
ja sanoa, että minussa ei ole miestä jatkaa laillisena kapteenina,
kuten isoisäni oli ja isäni 20 vuotta elämästään,
ja johtaa Bellêmen varuskuntaa kuninkaani puolesta?"
Ja mitä Pierre sanoi?
Siellä oli Le Gris,
jonka hengen pelastin, istumassa hänen vieressään,
kapteenina, eikä hän edes kehdannut katsoa minuun.
Hän myrkyttää milordin häijyillä neuvoilla.
Supattaa korvaan, mustaa nimeäni.
Et varmaankaan sanonut niin.
Sanoit.
Emme ole enää tervetulleet hoviin.
Jean...
Olkoon sitten niin.
VUOTTA MYÖHEMMIN
Milord.
Olemme saaneet kutsun.
Ystäväsi Jean Crespin on kutsunut meidät kotiinsa.
He juhlivat esikoisensa syntymää.
Se on poika.
Hieno uutinen.
Bellêmestä on kulunut vuosi.
Ehkä voimme näyttää kasvomme,
jotta he tietävät, ettemme kanna kaunaa vääryydestä.
Terve lapsi näinä aikoina -
on syy juhlaan.
Riistäisinkö minä Argentanin porukoilta -
ilon nähdä oikea yläluokan nainen?
Teetä itsellesi puku.
Valmista. Täällä tarvitaan lisää heiniä.
Olen iloinen, että päätit osallistua.
Tästä on sinulle hyötyä, rakkaani.
Jean, mukava nähdä. Siitä onkin aikaa.
Onneksi olkoon, ystäväni.
- Milady, näytätte ihastuttavalta. - Kiitos.
Olette oikein tervetulleita.
Anteeksi, milady.
- Le Gris. - Carrouges.
Rauha! Hyvin tehty! Hyvin tehty, kaikki!
Kuninkaan palvelijoiden joukossa ei kanneta kaunaa.
Hän tarvitsee meitä kaikkia.
Näin on. Hyvin sanottu, vanha kuoma.
Marguerite, tule.
Anna vanhalle ystävällemme suukko osoituksena sukumme hyvästä tahdosta.
Palaan parin kuukauden kuluttua, rakkaani.
Alice ja äitisi pitävät minusta hyvää huolta,
mutta minun tulee ikävä sinua.
Tämä on minun työtäni.
Anna minun pitää huolta sinusta.
Entä sinä?
Minulla on kaikki tarpeellinen.
Paitsi perillinen.
Rakkaani.
Se tulee, kun Jumala suo.
Ole ritari Jumalan nimeen.
Nouskaa.
Jean de Carrouges!
Kuninkaan palvelemisen kunniaksi.
Hiljaa!
Ole ritari Jumalan nimeen.
Nouse.
Hyvä on, miehet! Valmistautukaa taisteluun!
SKOTLANTI, 1385
Herra?
Miksi he juoksevat?
Kuninkaan puolesta!
Herra palaa kotiin!
He tulevat!
Herra palaa takaisin!
Hän saapuu!
Tervetuloa takaisin, herra!
Milord, et ole kunnossa.
Toin siitä surkeasta paikasta mukanani vain kuumeen.
Ja ritarinarvosi.
Huomenna minun on lähdettävä Pariisiin.
Olen poissa viikon.
Mitä haluat?
Varainhoitaja on minulle velkaa.
Jean, et ole terve.
Hän on tarpeeksi terve matkustamaan.
Pariisiinko?
Se on kolmen päivän ratsastusmatka.
Ja Argentaniin.
Minulla on velvollisuus raportoida Pierrelle.
He ihailevat sinua ritarina.
Ja hämmästytät ne, jotka eivät odottaneet sinun palaavan, Sir Jean.
PARIISI, 1386
Sir Jean de Carrouges?
Allekirjoitus tähän.
300 kultarahaa.
Herra.
Olen huoneessani.
Hyvää yötä.
Rakkaani?
Mikä hätänä?
Onko äiti taas riidellyt kanssasi?
Ei.
Kaipasin sinua.
Etkö sinä kaivannut minua?
Kaipasin enemmän kuin tiedät.
Mennään sitten sänkyyn.
Mitä? Mitä nyt, rakkaani?
Kun olit poissa, eräänä päivänä -
äitisi oli asioilla Saint Pierressä.
Niin.
Hän otti palvelijat mukaansa, ja jäin yksin.
Eikö hän jättänyt Alicea?
Sanoin sen hänelle selvästi.
Hän vei kaikki palvelijat.
Pian sen jälkeen tänne tuli yllättäen mies.
Tunsin hänet, joten päästin hänet sisään.
Mutta hän ei ollut yksin.
Mies kävi kimppuuni.
Hän painoi minut maahan, panin vastaan.
Kiljuin ja huusin parhaani mukaan, mutta täällä ei ollut ketään.
Hän oli ylivoimainen. En voinut mitään.
Minut raiskattiin.
Kuka sen teki?
Kuka?
Jacques Le Gris.
Puhutko sinä totta?
Kyllä.
- Puhutko sinä totta? - Kyllä, minä puhun totta.
Sinun pitää uskoa minua.
Sinun on pakko.
Olet oma rakkaani.
Tule tänne.
En ollut täällä suojelemassa sinua.
Anna anteeksi.
Ole kiltti.
Jean.
Haluan, että hän joutuu vastaamaan teostaan.
Hän joutuukin.
Varmasti.
Kerätkää miekat!
Viekää ne sisälle.
Viekää hevoset alas.
Siirtäkää ne sivuun.
Viekää heidät sisälle.
Ja siksi pyydän apuanne.
Marguerite on vaimoni, ja hänelle on tehty vääryyttä.
Tätä ei jätetä rankaisematta.
Ainoa reitti on Pierren kautta.
Tuskin hän päästää sinua puheilleen.
Kertokaa tarina, jonka tänään kuulitte.
Kertokaa se joka paikassa kaikille, jotka kuuntelevat.
Meistä aletaan juoruilla.
Jos tarina tunnetaan kaikkialla Normandiassa,
Pierren on järjestettävä meille kuuleminen.
Minulla on suunnitelma.
Vaadin kaksintaistelua kuolemaan saakka.
Siitä tehtiin luvatonta vuosia sitten.
Se ei ole totta, ylhäisyys.
Tosin kaksintaisteluja ei ole käyty teidän elinaikananne,
vaikka se on edelleen hyväksyttävää.
Se vaatisi Pariisin parlamentaarisen edustajakokouksen hyväksynnän.
Koko teidän majesteettinne 32-jäsenisen oikeuden.
Toinen meistä valehteli.
Antakaamme Jumalan päättää.
Sir Jean, jos häviätte kaksintaistelun -
ja todistatte syytökset vääriksi,
vaimollenne koituu kauheat seuraukset.
Jumala säästää totuudenpuhujat.
Ja totuus voittaa.
En pelkää.
Loistavaa.
OIKEUSPALATSI
Hänen majesteettinsa, kuningas Kaarle VI!
Minkä asian tuotte tänään oikeuden eteen?
Loistavin ja mahtavin kuningas -
ja hallitsijamme.
Esittelen itseni.
Jean de Carrouges,
ritari,
joka esittää oikeudelle muutoksenhakua.
Täten syytän tätä aatelismiestä -
iljettävästä rikoksesta -
vaimoani kohtaan,
lady Marguerite de Carrougesia.
Syytökseni on, että menneen tammikuun kolmannella viikolla -
samainen Jacques Le Gris -
otti rikollisesti -
ja eläimellisesti -
vaimoni vasten tämän tahtoa meidän talossamme.
Ja jos mainittu Jacques Le Gris -
kiistää rikoksensa,
olen valmis -
todistamaan syytteeni mies miestä vastaan -
ja surmaamaan hänet sovittuun aikaan.
TOINEN LUKU TOTUUS JACQUES LE GRIS'N MUKAAN
Käykää taisteluun!
Te kaikki kuolette!
Kuolette kaikki kuin siat!
Antaa tulla!
Antaa tulla, senkin tunarit...
Emme voi vain istua tässä.
...ja taistelkaa!
Pierre käski meidän turvata siltaa.
- Käskyt helvettiin. - He ärsyttävät sinua.
He haluavat, että jätämme sillan, että he voivat ottaa Limogesin.
Toiveensa toteutukoon!
Poikani on houkka. Antakaa hänen mennä!
Jos hän menee yksin, hän kuolee.
Kuninkaan puolesta!
Tiedän, että hän on itsepäinen.
Niin. Itsepäinen, hankala, mustasukkainen,
- hätäinen, tomppeli, raivostuttava. - Aivan. Tiedän, milord.
Typerä. Eikä maksaa vuokria ajallaan.
Mutta hän on ystävä.
Hän ei totellut minua ja antoi vallata Limogesin.
Hän uskoi menestykseensä. Hänellä oli hyvät aikomukset.
Hän on hitonmoinen tylsimys.
Haluatko nähdä lisää hänen synkistelyään täällä Argentanissa?
Hän kulkee ympäriinsä surkeana kuin musta pilvi.
Milord, olen taistellut ja kokenut kauheita asioita hänen kanssaan.
Hän on uskollinen.
Niin ovat nuo rakinperhanatkin.
Kuten haluat. Lähde. Tee kuten tahdot.
En juurikaan arvosta hänen luonnettaan.
Sinun luonnettasi kuitenkin arvostan suuresti.
Se on eniten kunniaksi sinulle.
Älä silti anna uskollisuutesi sokaista.
- Kiitos, milord. - Niin.
Le Gris?
Kulta? Vai sannikas?
- Kulta. - Todellakin.
Kulta.
PIERRE D'ALENÇONIN TALO
Ei. Tiedän, tiedän...
Naiset ja herrat.
Normaalioloissa emäntänne, varakreivitär,
vaimoni, lady Marie Chamaillart -
näkisi auringonnousun kanssamme,
laulaisi kovemmin, tanssisi enemmän -
ja joisi kaikki teidät pöydän alle.
Hän odottaa kuitenkin kahdeksatta lastamme -
14 aviovuoden aikana.
Hyvää yötä, rakkaat ystävät.
En odota valveilla ketään teistä.
Varsinkaan aviomiestäni.
Hyvää yötä, kultaseni.
Armaani.
Juuri niin.
Hyvää yötä.
No, ehkä nyt voi ilta todella alkaa.
Mihin jäimmekään?
Latour, lue.
En osaa latinaa.
Saati, että osaisit lukea.
Minäpä luen. Rakkauden kirja.
24. sääntö.
Osaako joku?
Herra?
"Uusi rakkaus vanhan rakkauden karkottaa."
Tosi kuin vesi.
Täällähän on herra, jolla on piilevä kyky.
Lue ihmeessä.
Rakkauden neljäs sääntö.
"Rakkaus on alati lisääntyvä -
tai vähenevä."
Röyhkeä paskiainen!
Hän tuntee sinut.
"Mikään ei estä naista olemasta kahden miehen lemmitty."
"Eikä miestä kahden naisen."
Hyvin luettu.
Varohan.
Jos juokset, lähden perääsi.
Mies on tosissaan.
Ei!
Tämä asiakas on raju.
Ei!
Ja vahva.
Otahan sisääsi jotain häijyä.
Pierre!
Tule, Pierre.
Loistavaa!
Pierre.
Elämä on ihanaa.
Sudetkaan eivät ole nukkuneet.
Vaimonne herää kohta, milord.
Paras olla paikalla silloin.
Raskaana ja hysteerinen.
Kohtaisin mieluummin sudet.
Kerrohan, herra,
miten sotilaasta tulee moinen oppinut?
En saanut syntyessäni nimeä enkä vaurautta.
Valmistauduin elämään kirkonmiehenä.
Ne vaatimukset -
eivät sopineet minulle.
Ei.
Kaltaiseni elostelija.
Se kävi minulta aina helposti.
Hallitsetko samalla tavalla numerot?
Kyllä, milord.
Sitten jaan tämän kanssasi. Pidä se omana tietonasi.
Tietenkin.
Tileissäni vallitsee kaaos.
Voisitko ottaa hoitoosi talousasiani?
Miten se on mahdollista?
Vuokrat tulevat myöhässä. Kirjanpitäjät eivät välitä.
Milord, aateliset pitävät rahat, jotka heidän pitäisi antaa teille.
Rutto on pienentänyt työväen puoleen.
Sadon määrä on laskenut. Työn kustannukset ovat nousseet.
Ymmärrän numeroita, eikä teidän tarvitse huolehtia tästä.
Teidän on pystyttävä kokoamaan armeija pienellä varoitusajalla.
Se ei toimi, ellette ole maksukykyinen.
Entä kun he sanovat, ettei rahaa ole?
Sanokoot sen minulle.
No, sitten.
Yritin kertoa jotain isännällesi.
Tämä asia on meidän välisemme. Älä keskeytä meitä toiste.
Katsotaanpa karttaa.
Vai mitä?
Tässä on Bourgin kiinteistöni.
Ei. Hyvä mies, ei.
Mikä tämä on?
Aunou-le-Faucon.
Ei.
Se on arvokkaimpia maitani.
Siitä tulee osa tyttäreni myötäjäisiä.
En voi antaa sitä hänelle.
Ystäväni, Pierre ei pyydä sinulta arvokkaimpia maitasi.
Mutta Aunou-le-Faucon on kaksi kertaa velkojeni arvoinen.
Mieti, miten hyvältä tuntuisi olla täysin velaton.
Kuulitteko? Raportit pohjoisesta.
Siellä on kuulemma niin epätoivoinen isä,
että naittaa oman tyttärensä Jean de Carrougesille.
Näinkö on?
Kyllä. Robert de Thibouville, petturi.
Carrouges tarvitsee perillisen.
Onko hän ainoa aatelisnainen Normandiassa?
Se mies tarvitsee myös rahaa.
Naisessa on paljon houkuttelevaa.
Hän on rikas, nuori. Häntä sanotaan kauniiksi.
Niin, ja isä petti monarkian.
En pyydä anteeksi Robert de Thibouvillen puolesta.
Niin. Harmi, ettei häneltä katkaistu kaulaa.
Häneltä olisi jäänyt näkemättä tämä nöyryytys.
Varovasti.
Tänne, poika.
Kauriin verta.
Kunniamerkki.
Hyvin tehty, Etienne! Charles.
Mitä?
Hän haastaa minut.
Tule sisälle. Riisu housusi.
Hän haastaa minut oikeuteen!
- Kenet! - Minut!
Minulle oikeutetusti kuuluvien maiden vuoksi.
Jean de Carrouges on nostanut kanteen maaomaisuudesta.
Miksi hän haastaisi sinut oikeuteen maan vuoksi?
Koska annoitte sen minulle.
Hän haastaa teidätkin. Meidät molemmat.
Minusta tässä ei ole mitään hauskaa, milord.
Miten voi haastaa, jos ei edes omistanut maata?
Asemies.
Myönnätkö viimein, että olin oikeassa Jean de Carrougesin suhteen?
Hän sanoo vievänsä asian kuninkaan päätettäväksi.
Hän on sotinut kuninkaan puolesta.
Serkkuni, kuninkaan.
Pierre.
Niin olen minäkin. Ja sinä.
Ystäväni, asia on selvitetty.
Toivoin yllättäväni sinut oikeudessa.
Ryntäsit sisään ja pilasit lupaavan illan.
Minäpä kerron.
Jean de Carrougesista ei tule Bellêmen uutta kapteenia.
Sinusta tulee Bellêmen kapteeni.
Kuin taikaiskusta.
Carrouges raivostuu.
Hyvinkin. Riisu nyt nuo housut.
Pieni viivytys.
Kuka haluaa auttaa minut aiempaan kuntoon?
Tule tänne.
Alahan tulla! Le Gris!
Suojelen Bellêmen linnoitusta -
ja komennan sen varuskuntaa kapteenina -
parhaani mukaan -
keitä tahansa ja kaikkia kuninkaani vihollisia vastaan.
Jacques Le Gris.
Kapteeni, nouskaa ja ottakaa arvonne.
Tervehdys!
Liity seuraamme, herra.
Tämä on juhlapäivä.
En jää, milord.
Herran tähden. Ette kai aio haastaa minua taas.
Pilkatkaa, jos tahdotte,
mutta ette voi muuttaa oikeaa vääräksi ettekä väärää oikeaksi.
Valaiskaa minua, mikä on oikein.
Kun viimeksi kävitte, haastoitte minut oikeuteen -
laillisesti omistamistani maista,
jotka annoin uskollisimmalle asemiehelleni -
korvaukseksi hänen palveluksistaan.
Mitä vaateita teillä voisi olla? Ette omistanut maita koskaan.
Tiedän kaiken asemiehestänne.
Hänestä, jolle annoitte maat.
Sille, joka nyt kantaa kapteenin arvoa, mikä on minun.
Ystäväni.
- Puhukaamme kahden kesken. - Ei!
Vaadin tulla kuulluksi!
En hyväksy tätä!
Isäni, 20 vuotta, isäni...
Olen odottanut 20 vuotta!
Kukaan aatelismies täällä ei sanoisi pahaa sanaa isästänne.
Jos pyydätte vuokrarahoja, annan ne teille.
Sanotteko kunnian miehenä,
etten minä ole kapteeni?
Sanotteko te, että minä en ole kapteeni täällä?
Sanon, mitä mieleni tekee.
Minä päätän, kuka on Bellêmen kapteeni.
Tuonko te palkitsette?
Tuon hännystelijän.
Olette kaikki hännystelijöitä!
Haastan teidät! Haastan teidät tästä hyvästä!
Kolmessa vuodessa -
onnistuitte naimaan petturin tyttären,
haastamaan minut maista, jotka eivät koskaan olleet teidän,
ja seisotte edessäni toista kertaa kahden vuoden sisällä -
uhaten jälleen haastaa minut -
ja puhutte samalla velvollisuudesta ja kunniasta.
Näinkö palvelette minua?
Palvelen kuningasta.
Kuningasta.
Taivas ja maa!
Mitä taivaasta ja maasta?
14.
37. 45.
15. Lainataan 17...
Sisään.
Päivää.
Luulin teidän nukkuvan, milord.
Niin, hieno...
Hyvä ystävä. Ei, melkein.
Mutta näin kynttilän valon ja tiesin, että sinä se olet.
Työskentelen parhaiten yksin.
Teette työn valmiiksi saattamisen vaikeaksi.
Tulin kertomaan, etten tule mukaan -
Crespinin juhlaan.
Milord?
Se on liian kaukana, ja on liian kylmä.
Jään tänne panemaan omia naisiamme.
- Ei. - Ei.
Kuulin, että Jean de Carrouges tulee sinne.
On aika parantaa haava.
Hän ei muutu koskaan. Miksi edes yrittää?
Koska vihanpito hänen armonsa vasallien kesken -
aiheuttaa vain harmia ja häiriötä.
Herran tähden.
Ja koska olin kummi hänen edesmenneelle pojalleen.
Hän piti minua joskus läheisenään.
Tee niin kuin sinun täytyy.
Tapaat hänen mystisen vaimonsa.
Ilmeisesti mies päästää hänet tyrmästä harvakseltaan.
Toivottavasti hän ei ole vienyt vaimolta kirjoja.
Lukeeko Carrougesin vaimo?
Kuulemma yhtä monella kielellä kuin sinäkin.
Outo pari.
Niin on. Ihmeiden aika ei ole ohi.
- Tulkaa juhliin, milord. - En.
- Tulkaa! - En.
Liikaa viiniä. En ymmärrä latinaa.
"Annamme anteeksi pimeää pelkäävälle lapselle."
"Valoa pelkäävät miehet ovat murhenäytelmä."
Kunniallisuutesi tulee vielä olemaan loppusi.
Eikä kunniallisuuteni koskaan lopu. Ei, milord.
Laske uudestaan!
Anteeksi.
Luulen, että nauttisit siitä.
Ratsastamme laaksosta joen pohjukkaan.
Voisimme ruokailla siellä.
Palvelijani voisivat valmistaa huviretken.
Jacques Le Gris, älkää jaksako jauhaa.
Olen kuullut teistä kaiken hovin naisilta.
He vain mahtailevat.
Carrouges.
Anteeksi, milady.
Carrouges.
Le Gris.
Rauha! Hyvin tehty! Hyvin tehty, kaikki!
Kuninkaan palvelijoiden joukossa ei kanneta kaunaa.
Majesteetti tarvitsee nyt meitä kaikkia.
Näin on. Hyvin sanottu.
Tule, Marguerite.
Anna vanhalle ystävälleni suukko -
osoituksena sukumme hyvästä tahdosta.
Bravo!
Jos me...
Noin.
Minusta... Ja noin.
Sääli, että emme ole tavanneet aiemmin.
Onko?
Carrouges onkin oikea onnen mies, kun hänellä on noin kaunis vaimo.
Teillä kuulemma ei ole vaikeuksia saada omaksenne kauniita naisia.
Ja kuulemma -
meillä voi olla paljon yhteistä.
Mitä yhteistä meillä muka voisi olla?
Olemme molemmat harvinaisen hyvän näköisiä.
Olette taitava imartelija.
Puhun vain totta.
Entä muuta?
Te luette?
Kuten minä.
Ruusuromaani.
Minusta se oli varsin tylsä.
Tylsäkö? Se oli surkea.
Pidän enemmän kirjasta Percival's Courtesy.
Se on haastavampi ja kiinnostavampi.
Älykäs nainen.
Kertokaa minulle.
Hän on naiivi ja hoopo.
Ja silti niin puhdassydäminen, että voisi vaatia Graalin maljaa.
Ihailen sitä.
Ymmärrän häntä.
Hän tietää, mitä haluaa,
eikä luovuta ennen kuin on saanut sen.
Huomiokykyiset kuuluvat yhteen.
Älkää menkö asioiden edelle.
Carrouges.
Vaimosi hurmaa minut, ystäväni.
Ajatteleminenkin on himoitsemista, herra.
Yhtä syntistä kuin se, että hän himoitsee minua.
Suokaa anteeksi. Kunpa...
Milord?
En ole ennen nähnyt teitä tällaisena, milord.
Enkä minä, ystäväni.
Skotlannin rintamalta ei kuulu hyvää.
Ehkä lady Marguerite on jo leski.
En löisi vetoa Jean de Carrougesia vastaan.
Mistä luulette hänen ja Jeanin puhuvan?
Mahtavatko he lukea yhdessä?
Mieshän on lukutaidoton, vai kuinka?
Velka ystäville on kaikkein tärkein.
Rakkauttakin suurempiko?
En kouluttanut häntä kunnolla.
Minä olen syypää.
Herrat!
Saanko esitellä ritarin? Sir Jean de Carrouges!
Tuon uutisia kuninkaalliselta sotaretkeltä Skotlannista.
Nouskaa, herra ritari. Puhukaa.
Skottiliittolaiset eivät toivottaneet meitä tervetulleiksi.
Meidät saarrettiin Warkissa.
Kovempaa, herra ritari. Tuonne taakse ei kuulu.
Meidät saarrettiin Warkissa.
Milord, palaan
ilman ryöstösaalista ja vankeja.
Ja ilman yhdeksää joukkoni aseenkantajaa.
Mutta palaan ritarina.
Ritarina, joka kiroaa Skotlannin ja sen hetken, kun saavuin sinne.
Niin.
Sana kiiri edellänne -
ja kertoi katastrofaalisesta sotaretkestänne.
Murheellinen lopputulos, Jean.
Vaikka uskallankin sanoa, ettei syy ollut komennossasi.
Niin, niin!
Minne aiot nyt, Jean?
Lähden Pariisiin.
Tapaan rahastonhoitajan palkka-asioissa.
Mainiota.
Hyvä sotilas ja hyvä onni löytävät taas toisensa.
Palaan ritarina.
Toinen kerta, kun et puhuttele minua arvonimellä "sir".
Kolmatta ei tule.
Ei pahalla, Sir Jean.
En suostu alentuvaan käytökseen -
tältä herralta,
joka valehtelee oikeudesta,
odottaa saavansa lahjoja -
lahjan perään -
eikä riskeeraa mitään!
Ei mitään.
Hankkikoon lisää omaisuutta tässä maailmassa,
tulkoon suositummaksi,
syököön ja juokoon lisää,
naikoon lisää -
ja kutsukoon itseään soturiksi.
Mutta tässä salissa -
ja muissa,
minun seurassani,
hän kutsuu minua tittelillä "sir".
Sir.
Todellakin,
hyvä sir.
Nauttikaa ajastanne Pariisissa,
Sir Jean.
Siinä kaikki, Jean.
Milord.
Kuka siellä?
Minä, Adam Louvel, milady.
Adam Louvel?
Minua nolottaa pyytää suurta palvelusta.
Hevoseltani irtosi kenkä ja...
Täällä ei ole ketään.
Minulla ei ole lupa avata ovea.
Ei tietenkään.
Tuumin vain, voisinko tulla lämmittelemään kengityksen ajaksi.
Ikävää, että joudun pyytämään.
Hetkeksi. Tämä on harmillista.
Milady, anteeksi, että tunkeilen.
Rakastan teitä enemmän kuin ketään. Tekisin mitä vain vuoksenne.
Kaikki omaisuuteni on teidän.
Kuinka voitte puhua minulle noin?
Marguerite, kuinka sitten puhuisin?
Milady, tiedätte, ettei tälle voi mitään.
Riudun rakkaudesta teihin.
Kuinka uskallatte?
Milady, kun milord päättää jotakin...
Ole vaiti!
Teidän on lähdettävä nyt. Pyydän.
Kuulit, mitä rouva sanoi. Lähde!
Milord.
- Olen naimisissa. - Niin.
Teillä on kauhea taakka.
Kylmä, tunteeton mies, joka ei rakasta teitä kuten minä.
Joka ei arvosta kaltaistanne ihmettä.
- Pyydän. - Haluan, että olette onnellinen.
En kestä nähdä ahdinkoanne.
Tiedän, että taloutenne on vaakalaudalla.
Mieheni pitää minusta huolta.
Niin.
Mutta tietääkö hän, että te olette -
suurenmoinen,
kiehtova nainen?
Nainen,
jolle omistaisin koko elämäni.
Kuulkaa, kun sanon, että olen rakastunut teihin.
Tiedän, että tekin rakastatte minua. Teidän täytyy.
Teidän on lähdettävä. Nyt.
Jeanette!
Jos juoksette, otan teidät kiinni.
- Ei. - Kyllä.
Ei.
Ei!
Ei.
Pyydän, ei.
Pelkäät olevasi syyllinen, armaani.
Pyydän, älä kerro kenellekään.
Oman turvallisuutesi tähden.
Jos miehesi kuulee tästä,
hän voi tappaa sinut.
Älä sano mitään.
Minäkin vaikenen.
Älä soimaa itseäsi, armaani.
Emme voineet hillitä itseämme.
Anteeksi, isä. Olen tehnyt syntiä.
Puhu, poikani.
Kannan syntiä, joka painaa raskaana sydäntäni.
Mikä se on, poikani?
Olen syyllistynyt aviorikokseen -
ystävänäni pitämääni miestä vastaan.
Tiedätkö käskyt?
Kyllä, isä.
Anon anteeksiantoa.
Poikani. Matteus sanoo meille:
"Jokainen joka katsoo naista himoiten,
on jo tehnyt aviorikoksen sydämessään."
Mutta onko rakkaus syntiä, isä?
Miten voin etsiä synninpäästöä rakkaudesta?
Tämä on paholaisen työtä.
Kiusaajatar johtaa sinut harhaan.
Kuten Eeva houkutteli Aatamin jumalalliselta polulta.
Se ei ole rakkautta.
Mutta miksi?
Jumala on uskollinen.
Hän ei aseta sinulle kiusausta, jota et voisi kestää.
Tämä on koetus.
- Ystäväni. - Milord.
Istu.
Sinun pitää istua.
Juo tämä.
Juo se kaikki.
Tätä ei voi sanoa muuten kuin puhumalla avoimesti.
Sinua vastaan on nostettu sanoinkuvaamaton syytös.
Jean de Carrouges ilmeisesti,
muiden muassa,
on kertonut kaikille halukkaille,
että sinä -
otit hänen vaimonsa vastoin tämän tahtoa.
En tiedä, mitä sanoa.
Miksi hän niin sanoisi?
Jacques, olemme kahden.
Minun on tiedettävä. Asia on vakava.
Syytös on valheellinen.
Tietenkin hän vastusteli, koska on hieno nainen.
Mutta se ei tapahtunut vastoin hänen tahtoaan.
Miksi minun pitäisi tehdä niin?
Onko minulta koskaan puuttunut naisia?
Ei.
Mutta et ole ollut oma itsesi viime aikoina.
Tunnustan. Minulla ei ole ollut tätä tunnetta aiemmin.
Rakkautta,
jota en ole koskaan tuntenut.
Vaatii kaikki voimavarani olla palaamatta hänen luokseen.
Tiesimme, että se on väärin.
Tunnustin aviorikoksen ja kärsin rangaistukseni.
Mutta vannon, että raiskaussyyte on valheellinen.
Tietenkin, se on naurettava. Ihan kuin epäilinkin.
Mutta minun on puolustettava nimeäni.
Et tee mitään sellaista.
Vannon, että teen sen, milord. Minun on pakko.
Tiedän, että haluat puolustaa nimeäsi ja kunniaasi,
mutta yleinen mielipide ei hyväksy tällaista.
Ihmiset eivät ymmärrä maailmaa kuten me.
He näkevät vain sankareita ja konnia.
Milord.
Kiistä, kiistä, kiistä.
Kaikkialla, aina, kaiken aikaa ja jokaiselle.
Sinä et tehnyt aviorikosta.
Sellaista ei tapahtunut.
Siitä ei ole todisteita.
On vain sinun sanasi Jean de Carrougesia vastaan.
Niin, milord.
Meidän on tietenkin kestettävä julkinen oikeudenkäynti.
Sinua syytetään raiskauksesta,
ja tuomion antaa päällikkösi,
joka ratkaisee tämän tapauksen,
ja joka kohtalon oikusta -
satun olemaan minä.
Täten totean mainitun Jacques Le Gris'n täysin viattomaksi -
ja kokonaan syyttömäksi.
Määrään rikossyytteen mitätöidyksi -
ja poistettavaksi rekisteristä.
Älköön asiaa enää otettako esille.
Juoruilu saa loppua.
Rankaisen siitä omakätisesti.
Onko asia ymmärretty?
Mitä lady Margueriten todistukseen tulee,
ainoa johtopäätös on, että hän uneksi tapahtuman.
Lähetän nämä tiedot välittömästi Pariisiin,
ettei ajattelematon ritari enää vaivaa kuningasta tällä hölynpölyllä.
Niin, puhukaa.
Milord, sain kuulla,
että Jean de Carrouges on jo matkustanut Pariisiin.
Hän valittaa parhaillaan tuomiosta hänen majesteetilleen.
Typerys.
Papiston etu.
Mitään päätöstä ei tule.
Olette vähäinen kirkonmies.
Voitte välttää maalliset tuomioistuimet -
ja saada oikeutta kirkolta,
missä olosuhteet ovat suotuisammat.
Kirkon virkailijoissa -
on suhteettoman paljon raiskauksesta syytettyjä.
He välttävät vakavat rangaistukset pappeutensa vuoksi.
Antakaamme kirkon tuomita tapauksenne, niin se on pian ohi.
Entä nimeni?
Oliko teillä -
suhde?
Ei missään tapauksessa.
Outoa, että hän syyttää raiskauksesta ja riskeeraa henkensä.
Minkä vuoksi hän tekisi niin?
Tästä kohisee koko Ranska, ja minä olen syytön.
Olen sanonut julkisesti, ettei sitä tapahtunut!
Ja silti kovista paineista huolimatta, nimensä ja maineensa riskeeraten -
lady Marguerite on sanonut, että se tapahtui.
Virallisesti kyse ei ole hänestä.
Raiskaus ei ole rikos naista kohtaan.
Se on omaisuusrikos miespuolista holhoojaa vastaan.
Tässä tapauksessa Jean de Carrougesia.
Tällaisen asian vuoksi ei pitäisi taistella kuolemaan saakka.
Tämä pitäisi sopia hiljaisuudessa.
Käytä hyväksesi papiston suojaa.
En ole pelkuri.
Ylhäisin ja mahtavin kuningas ja hallitsijamme,
esittelen itseni.
Jacques Le Gris,
herra ja syytetty,
ja kiistän täten -
edellä mainitut syytökset.
Varsinkin -
Jean de Carrougesin esittämät,
että minä lainvastaisesti -
ja lihallisesti -
yhdyin hänen vaimoonsa,
lady Marguerite de Carrougesiin -
viime tammikuun kolmannella viikolla -
tai muuna ajankohtana.
Ja väitän edelleen pelastaen majesteetin kunnian,
että mainittu ritari -
on vääryydellä -
ja ilkeästi valehdellut!
Ja että hän on valheellinen -
ja ilkeä sanoessaan niin.
Ja pysyn sanassani -
Jumalan avulla -
ja Pyhän Äidin,
että lupaan tehdä kaikkeni todistaakseni syyttömyyteni.
Ritari ja herra ovat puhuneet hyvin.
Nyt osapuolia käsketään esittämään ehdotuksensa.
Ne saatuaan tuomioistuin antaa tuomionsa kahden viikon sisällä.
Jos jompikumpi miehistä -
pakenee Pariisista,
otettakoon se syyllisyyden osoituksena.
Hänestä annetaan pidättämiskäsky,
ja hänet hirtetään.
Kuningas päättää, pidetäänkö kaksintaistelu.
Mitä nyt?
KOLMAS LUKU TOTUUS LADY MARGUERITEN MUKAAN
TOTUUS
Saatte 330 livreä kolikoina, kalusteet, vaatteet ja koruja -
sekä Mont a Cudot'n tilan sekä...
Entä Aunou-le-Faucon?
Jouduin myymään sen kreivi Pierrelle.
Sovimme, että maa-alueen saa se, joka nai tyttärenne.
Eikö se kuulu myötäjäisiin?
En kyennyt maksamaan vuokraa.
Te lupasitte.
Tästä puhuttiin.
Saatte tyttäreni ja rahat ja maat, jotka tarjosin.
Siinä on kaikki, mitä omistan.
Entä morsiuslunnaat?
Saatte nimen, jolla on arvoa.
Onhan hän kykenevä suorittamaan vaimolliset velvollisuutensa?
Kantamaan perillisen.
Tyttäreni on vahva ja terve,
ja valmis kunnioittamaan avioliittoa.
Perillisen ja seuraavien lasten hedelmöittyminen on nopeaa.
Ja tuottaa satoa.
Jatkakaa.
Häät jatkukoot!
Olet täydellinen.
Toivottavasti se oli sinusta nautittavaa.
Kyllä, milord, sangen.
En olisi voinut pyytää tyydyttävämpää hääyötä.
Ehkä siitimme lapsen tänä yönä.
Luulen, että nauttisit siitä. Ratsastaisimme -
- laaksosta sinne, missä joki... - Milord. Carrouges.
Carrouges.
Le Gris.
Rauha! Hyvin tehty! Hyvin tehty, kaikki!
Kuninkaan palvelijoiden joukossa ei kanneta kaunaa.
Tule, Marguerite.
Anna vanhalle ystävälleni suukko osoituksena sukumme hyvästä tahdosta.
Kuka tuo herra on? Hän on vaarallisen komea.
Hänellä on aikamoinen maine.
Jos milord ei palaisi taistelusta, vahvistaisin sitä mainetta ilomielin.
Ehkä se voidaan järjestää joka tapauksessa.
- Marie. - Kuinka voit puhua noin?
Pilaan maineeni sinun seurassasi.
Mieheni katkaisisi minulta kaulan.
Mutta kuolisit onnellisena.
Hän on komea.
Kuulemma hurmaava.
Totta. Hän on komea ja hurmaava,
mutta mieheni ei luota häneen.
Olen ylpeä sinusta.
Tiedän, että sovinnonteko oli vaikea.
Annoit minulle hyviä neuvoja.
Olet kiltti Jacques Le Gris'lle.
Se mies on liian ihastunut itseensä.
Mutta näet,
miten hymy ja ystävällinen sana vievät pidemmälle kuin uhkaus.
Vaikkei niitä tarkoittaisikaan.
Kun olen poissa,
runsaan sadon ohella -
hevosten jalostus kasvattaa eniten omaisuuttamme.
Entä vuokrien keräys?
Kyllä, tietenkin.
Seiso siinä.
Ostin tamman jalostusta varten.
Sen jalostuslinjassa on useita sotaratsuja.
Se tekee monta arvokasta orivarsaa.
Joskus ero -
voiton ja tappion, elämän ja kuoleman välillä...
Pois tieltä! Pois tieltä!
Vahtikaa porttia!
Ei!
Rauhassa!
Ei!
Rauhassa, tyttö.
- Rauhoitu! - Ottakaa se kiinni.
Ei tuo ori!
Ei! Et sinä!
Et minun tammani kanssa!
Pitäkää portit kiinni!
Kyllä, milord.
Tamma on kiimassa!
Nämä eivät ole pikkuasioita.
Se maksaa rahaa.
Täällä ei tapahtuisi mitään ilman minua.
Toivottavasti pieni kuolemasi oli ikimuistettava ja tuottoisa.
Se oli ainutlaatuinen.
Miksi en ole tullut vielä raskaaksi?
Haluan kovasti saada lapsen.
Lapsen haluaminen ei riitä, Marguerite.
Tarvitsemme pojan.
Luuletko, etten tiedä sitä?
En muuta ajattelekaan.
Minulla ei ollut tätä ongelmaa ensimmäisen vaimoni kanssa.
Palaan muutaman kuukauden kuluttua.
Olet turvassa äitini ja palvelijoittesi kanssa.
Et saa koskaan jäädä yksiksesi.
Äläkä näytä noin surulliselta.
Haluan, että olet hyvillä mielin, kun lähden sotaan.
Olen ylpeä sinusta, milord.
Pidä huolta tilasta.
Katso, ettei se joudu sekasortoon.
Tietenkin.
- Hyvää huomenta. - Milady.
- Hyvää huomenta.
Hyvää huomenta, Henri.
Hyvää huomenta teille, milady.
Raskaus näyttää etenevän hyvin.
Kyllä, milady.
Miksi se sitten on lukkojen takana?
Isäntä käski ennen lähtöään toimia niin.
Mieheni tietää paljon hevosista -
ratsastajana.
Jätän kasvatuksen sinulle.
Tammalle olisi terveellisempää päästä juoksemaan vapaana.
Juoskoon sitten vapaana.
Kiitos, milady.
Siinä on viime kuunkin vuokra, milady.
Ettekö pystynyt maksamaan?
Isäntä ei tullut perimään vuokraa.
- Onko se epätavallista? - Ei.
Mutta ei se haittaa.
Kiitos.
Henri?
Niin, milady?
Eivätkö härät ole liian hitaita?
Suojasää tuli tänä vuonna myöhään.
Niiden on ollut vaikea liikkua.
Tätä vauhtia emme saa kylvettyä kauraa ajoissa.
Haluaisin käyttää hevosia.
Mutta niitä ei koskaan käytetä tähän työhön.
Isäntä pitää niitä liian arvokkaina.
Ne eivät ole minkään arvoisia, jos kuolevat talvella nälkään.
Tehkää niin.
Selvä pyy.
Olette saanut väriä kasvoihinne, milady.
- Näytätte hyvinvoivalta. - Niinkö?
En halua olla vaaleanpunainen.
Vaikka olikin ihana päivä.
Vähän väriä kasvoilla todistaa, että ihminen on elossa.
Hädin tuskin.
Kuulitteko, että kylään saapuu ensi viikolla kuuluisa vaatturi Pariisista?
Olette työskennellyt kovasti, ostakaa itsellenne uusi puku.
Enpä tiedä.
Hän kopioi kuningatar Isabeaun käyttämiä pukuja.
Ne ovat viimeistä huutoa.
Olen nähnyt niitä.
Ne ovat hyvin avonaisia.
Joku saattaa vaikka nähdä kuningattaren lävistetyt nännit.
Ei hänellä ole sellaisia.
- Kyllä vain. - Ei hänellä ole...
Ehtoota.
Tämä näyttää sujuvan hyvin.
Nautin näistä askareista.
Teen niitä mielelläni.
Siihen saakka, kunnes hän palaa Skotlannista,
tietenkin.
Tosin on valitettavaa,
että et ole voinut estää miestäsi riitelemästä muiden kanssa.
Jean tekee niin kuin näkee tarpeelliseksi.
Saanko kysyä, mitä teet? Se näyttää ihastuttavalta.
Sanon murheellisena,
että jotain -
ilmeisen tarpeetonta.
Olet varsin julma.
Olen hyvä vaimo.
Kunhan täytät vaimolliset velvollisuutesi.
Ehkä sinua ei voi tyydyttää.
Kuinka nukutte?
Heräilen usein.
Heikot nivelet.
Karvas maku suussa?
En tiedä.
Kärsitte neljän perusnesteen epätasapainosta.
Ensisijaisesti mustan sappinesteen.
Olette kovasti melankolinen.
Kehonne on kylmä ja kuiva.
Ehkä tämä -
yhdistettynä muihin tekijöihin,
mukaan lukien Jumalan tahto,
saattaa estää hedelmöittymisen.
On elintärkeää, että saatte nautinnollisen päätöksen,
samanlaisen kuin miehenne, jotta lapsi saisi alkunsa.
Onnistuuko se?
Kyllä.
Onko yhdyntä miehenne kanssa miellyttävä?
On tietenkin, tohtori.
Vaikka en ole varma, koenko sitä "pieneksi kuolemaksi" mainittua.
Jos se on teistä nautittavaa, silloin koette.
Hyvä on.
Kun Jean palaa, hän on kiitollinen,
että olen laittanut tilikirjat kuntoon samoin kuin kaiken muunkin.
Ehkä hän ei välitä kuluista.
Ostetaan molemmille puvut.
Yllätetään uusi aviomiehesi.
Hän ei hyväksyisi.
Hän sanoisi, että pukuja on riittämiin.
Avioliittoni on tuore,
ja silti käsitän, mikä taakka tämä järjestely on.
Olet vastanainut.
Et kai tunne olevasi rasitettu.
Bernard on nuuka -
eikä hän halua suudella minua.
Luulin, että hänen ulkomuotonsa alkaisi miellyttää,
mutta siitä on tullut entistä vastenmielisempi.
Eli olen huojentunut siitä,
ettei tarvitse suudella.
Hän ei ole niin kuin Jean, komea ja avokätinen.
Minunkin liitossani on ongelmansa.
Tulen kohta, hyvät rouvat.
Kiitos.
Le Gris'n monista kurjista piirteistä huolimatta -
hänen ulkomuodoltaan ei voi sulkea silmiään.
Vaikka hän onkin karkea.
Ja epämiellyttävä.
Miehet ovat tomppeleita.
Samaa mieltä.
Tervetuloa takaisin, herra.
Tervetuloa kotiin, rakkaani.
Mukava nähdä sinut.
Herran tähden, Marquerite.
Missä sinun säädyllisyytesi on?
Mene yläkertaan ennen kuin sinua luullaan portoksi.
Olen vaimosi.
Tervetuloa kotiin, rohkea poikani.
Kiitos.
Jos olisin nähnyt asun tai tiennyt sen teettämisestä,
olisin estänyt sen.
Miten olisit tehnyt sen minun kotonani?
Kysyn vain.
Annatko vaimosi puhua minulle tuohon sävyyn?
Marquerite on aikuinen nainen, äiti.
Hän tekee itse omat päätöksensä.
Ja myös ottaa niistä opikseen.
Joudun lähtemään huomenna Pariisiin.
Olen poissa viikon.
Mutta olet sairas. Sinun on pysyttävä sisällä.
Niin, ole kiltti ja jää.
Joku on minulle velkaa.
- Lähden perimään saatavani. - Tietenkin.
Ehkä käyt tapaamassa vanhoja tuttuja.
Le Gris on Argentanissa.
Miksi häntä?
Varmista, että Alice on hänen kanssaan, kun olen poissa.
Kiellän sinua poistumasta tiluksilta.
Se ei ole turvallista.
Haluaisin tavata ystäviäni.
Asumme niin syrjässä.
Nimenomaan.
- Lähdetkö sinä? - Lähden.
Koska palaat?
Kun olen toimittanut asiani.
Ennen hämärän tuloa.
Jean kielsi jättämästä minua yksin. Kuulit sen.
Antoine!
Emakko!
Kahdeksan, yhdeksän, kymmenen, yksitoista...
Paikka.
Kuka siellä?
Minä.
Adam Louvel, milady.
Adam Louvel?
Päivää.
Pyytäisin suurta palvelusta.
Hevoseltani irtosi kenkä.
Täällä ei ole ketään. En saa avata ovea.
Ette tietenkään. Ymmärrän.
Jos voisin...
Voisinko odottaa sisällä sen aikaa, kun hevonen kengitetään?
Lämmittelisin hetkisen.
Se ei veisi kauan.
Tämä on harmillista.
- Ikävää, että joudun pyytämään. - Olkaa hyvä.
En ole yksin.
Milady. Anteeksi, että tunkeilen.
Rakastan teitä.
Enemmän kuin ketään muuta.
Tekisin mitä vain puolestanne.
Kaikki, mikä on minun, on teidän.
Kuinka voitte puhua minulle näin?
Millä tavalla teille pitäisi puhua?
Milady tietää, ettei tälle voi mitään.
Riudun rakkaudesta teihin.
Kuinka uskallatte?
Milady, kun milord päättää jotakin...
Teidän on lähdettävä nyt. Pyydän.
Kuuntele rouvaa! Lähde täältä.
Milord.
- Olen naimisissa. - Kyllä.
Ja teillä on kauhea taakka.
Kylmä, tunteeton mies, joka ei rakasta teitä kuten minä.
Joka ei arvosta kaltaistanne ihmettä.
Pyydän, älkää puhuko miehestäni.
Haluan, että olette onnellinen.
En kestä nähdä ahdinkoanne.
Tiedän, että taloutenne on vaakalaudalla.
Mieheni pitää minusta huolta.
Niin.
Mutta tietääkö hän, että olette suurenmoinen,
kiehtova nainen?
Nainen, jolle omistaisin koko elämäni.
Kuulkaa, kun sanon, että olen rakastunut teihin.
Ja tiedän teidänkin -
rakastavan minua. Teidän täytyy.
Teidän on lähdettävä. Pyydän.
Marquerite, älkää panko vastaan.
Jeanette!
Jos karkaatte, otan teidät kiinni.
Jeanette!
Ei!
Tulkaa tänne.
Ei.
Ei!
Ei! Pyydän.
Älkää tehkö sitä.
Pyydän.
Tämä on meidän hetkemme.
Olkaa kiltti.
Tunnet syyllisyyttä.
Mutta rakkaani, pyydän. Älä kerro kenellekään.
Oman turvallisuutesi tähden.
Jos miehesi kuulee tästä, hän voi tappaa sinut.
Älä sano mitään.
Älä soimaa itseäsi, armaani.
Emme voineet tälle mitään.
Milady, me palasimme.
Hän kokeili uutta kokkia, ja ateria oli aika maukas,
juustoa lukuun ottamatta.
En pidä kovin siitä juustosta, mutta ikävä kyllä sitä on kaikkialla.
Kiitos.
On olemassa yksi,
ja olen unohtanut sen nimen.
Siinä on useita värejä.
Tiedätkö sen juuston?
Se taitaa olla Roquefort.
Ei. Ei Roquefort. Se ei ole yhtä voimakasta.
Mutta sen koostumus sopii ruoanlaittoon.
Milady.
Ette syönyt mitään.
Oletteko sairas?
Lady Carrouges on kysellyt mielentilastanne.
Mielentilani on kunnossa. Kiitos, Alice.
Älä avaa ovea.
Marie täällä. Tulin tapaamaan Margueritea. Onko hän kotona?
Hyvä on.
Minä tässä.
- Käy sisään. - Hyvää päivää.
Marguerite!
En ole ikinä ollut näin onnellinen. Olen raskaana.
Oletko kunnossa?
Et ole oma itsesi.
Etkö ole iloinen puolestani?
Olen hyvin iloinen puolestasi.
Herra.
Olen ikävöinyt sinua.
Eikö sinulla ollut ikävä minua?
Oli, enemmän kuin tiedätkään.
- Mennään sitten vuoteeseen. - Jean...
- Olen ollut poissa päiväkausia. - En voi.
Miten niin et voi?
Minulla on kerrottavaa.
Mitä?
Kun olit poissa, äidilläsi oli eräänä päivänä asioita -
Saint Pierressä.
Niin.
Pian sen jälkeen saapui eräs mies ilmoittamatta.
Tunsin hänet, joten päästin hänet sisälle.
Mutta hän ei ollut yksin.
Jacques Le Gris astui kotiimme ilman lupaani ja...
- Mitä Le Gris'stä? - Hän pakotti minut tähän huoneeseen.
Tähän vuoteeseen.
Hän raiskasi minut.
Puhutko sinä totta?
Ole kiltti.
Puhutko sinä totta?
Jean, kiltti! Puhun totta. Sinun on uskottava minua.
Minä huusin.
Huusin, kunnes menetin ääneni.
Pakottiko hän sinut?
Hän raiskasi minut.
- Et siis yllyttänyt häntä? - En.
Etkö päässyt pakoon?
Hän piti minusta kiinni. En saanut henkeä.
Osaako se mies muuta kuin olla paha minua kohtaan?
Aion kertoa totuuden.
En vaikene.
Minulla ei ole laillista oikeutta ilman sinun tukeasi.
Sitten saat tukeni.
Tule.
Hän ei saa olla viimeinen mies, joka on maannut kanssasi.
- Jean... - Tule.
Tule!
Milady,
vannotteko henkenne kautta,
että puhutte totta?
Vannon.
Vannotteko sen Jumalan edessä?
Ja koko Ranskan?
Kyllä.
Sitten taistelemme.
Marquerite on vaimoni,
ja meitä kohtaan on tehty vääryys.
Tätä ei jätetä rankaisematta.
Ainoa reitti on Pierren kautta.
Tuskin hän päästää sinua puheilleen.
Kertokaa tarina, jonka kuulitte tänään.
Kertokaa se joka paikassa kaikille, jotka kuuntelevat.
Meistä aletaan juoruilla.
Jos tarina tunnetaan kaikkialla Normandiassa,
Pierren on järjestettävä meille kuuleminen.
Meillä on suunnitelma.
Marie?
Jää hetkeksi.
Miksi et voi katsoa minuun?
En voi.
Marie?
Etkö muista?
Sanoit kerran tai useamminkin, että Le Gris oli sinusta komea.
Niin sanoit sinäkin.
Mutta minä en valita raiskauksesta.
Marie!
Sinä et usko minua.
Minun pitää mennä.
Ei, Jean. Minä en halunnut tätä!
Et halunnut tätä?
Eikö häntä voi vain tuomita oikeudessa?
Pierre on sama kuin oikeus!
Jos vetoat kuninkaaseen, hän asettuu taas Pierren puolelle.
En vetoa kuninkaaseen.
Vetoan Jumalaan.
Marguerite, miksi teet näin?
Koska se, mitä tapahtui, oli väärin.
Le Gris'n tapaiset miehet ottavat naiset, kun haluavat,
ja niin usein kuin haluavat.
Kuka luulet olevasi?
Poikani voi kuolla.
Se on hänen valintansa. Ei minun.
Olet kuin maalaiset, joita sotilaamme käyttävät hyväkseen -
ollessaan sodassa.
Valittavatko he?
Minua ei vaienneta. Minun on puhuttava.
Marguerite!
Olet tuottanut vain häpeää suvullemme.
Minä puhun totta.
Totuudella ei ole väliä.
Katsot minua kuin en olisi koskaan ollut nuori.
Minut raiskattiin.
Meninkö vastalauseistani ja inhostani huolimatta -
itkemään isännälleni,
jolla oli parempaakin tekemistä?
En, minä nousin ylös -
ja jatkoin elämääni.
Mutta millä hinnalla?
Millä hinnallako?
Olen elossa.
Olet maksanut kalliin hinnan siitä etuoikeudesta.
Olen kuullut monesta lähteestä teidän kertoneen muille,
että monsieur Le Gris oli teistä komea.
Ehkä uneksitte tapahtuman -
ja toivoitte sen olevan totta.
Niin, kauan sitten jotkut ystäväni ja minä olimme yhtä mieltä siitä,
että hän oli komea. Mutta kerroin heille, että mies oli epäluotettava.
Komeuden toteamiseen ei liity muuta.
Ja jos joku naisista on paras ystävänne,
miksi hän kertoisi asian oikeudessa?
En tiedä.
Montako vuotta olette ollut Jean de Carrougesin kanssa?
Viisi.
Sinä aikana
ette ole kantanut lasta,
suvun nimen perijää.
En, monsieur. En.
Ja silti olette täällä -
kuusi kuukautta todeksi väittämästänne tapahtumasta -
ja seitsemännellä kuulla raskaana.
Ehkä teillä on toinen rakastaja,
ja syytätte Le Gris'tä asian salaamiseksi.
Kuten olen sanonut, olen uskollinen aviomiehelleni.
Nautitteko yhdynnästä miehenne kanssa?
Tietenkin.
Ei se ole itsestään selvää.
Tiedätte, ettei lasta voi siittää,
- ellei koe lopussa nautintoa. - Kyllä.
Kyllä.
Ja tunnetteko lopussa nautinnon?
Kyllä. Tunnen.
Raiskaus ei voi aiheuttaa raskautta.
Se on tiedettä.
Pistää oikeuden miettimään,
onko viiden avioliittovuoden jälkeen -
raskautenne -
sattumaa.
Sanotaan, että uskomme teidän puhuvan totta,
ja sellainen teko todellakin tapahtui.
Ehkä nautitte siitä -
enemmän kuin haluatte myöntää.
Selittäkää minulle, miten raiskauksesta voi nauttia.
Tunsitteko mielihyvää?
Vastatkaa kysymykseen.
En tuntenut mielihyvää!
Onko lisää kysymyksiä?
Jos miehenne häviää kaksintaistelun, se olisi Jumalan tuomio -
ja paljastaisi teidän antaneen väärän todistuksen.
Ymmärrän.
Miehenne varmasti kertoi teille,
että rangaistus naisen miehestä antamasta väärästä todistuksesta,
tässä tapauksessa raiskauksesta,
on, että teidät riisutaan, hiuksenne keritään -
ja kaulaanne laitetaan rautainen panta,
joka on kiinni puisessa tolpassa,
ja teidät poltetaan välittömästi elävältä.
Lady Marguerite,
on varsin yleistä,
että syytetty palaa 20-30 minuutin ajan -
ennen kuolemaansa.
Minä puhun totta.
Jatkamme kaksintaistelulla.
Vai on Le Gris sinusta komea?
Olet häpäissyt minut -
kuninkaani ja koko Ranskan edessä.
Tiesit, mitä minulle tapahtuisi, jos häviäisit kaksintaistelun.
Tiesit etkä kertonut.
Jumala ei rankaise totuudenpuhujia.
Minun ja lapsemme kohtaloa ei kirjoita Jumalan tahto,
vaan se, kumpi vanha mies ensiksi väsyy.
Kuinka rohkenet puhua minulle noin?
Mitä menetettävää minulla on?
Pyysin sinua keksimään toisen keinon, ja nyt minut ehkä poltetaan elävältä.
Riskeeraan henkeni sinun vuoksesi.
Riskeeraat minun henkeni,
jotta voit lyödä vihollisesi ja pelastaa ylpeytesi.
Ja se voi tehdä lapsestamme orvon.
Vai eikö se tullut mieleesi?
Olet tekopyhä.
Olet turhamaisuutesi sokaisema.
28. JOULUKUUTA 1386
Kaikki valmistelut on tehty.
Olen valmis.
Haluaisin jäädä vielä hetkeksi.
Usko, Marguerite.
Synnytin vihdoin pojan, jota rakastan enemmän kuin osasin kuvitella,
enkä ehkä elä nähdäkseni hänen kasvavan.
Tämä oli minun elämäni.
Jos olisin tiennyt, että totuus riistää minulta tämän rakkauden,
olisin tehnyt saman kuin monet naiset ennen minua.
En mitään.
Teit oikein.
En, jos kuolen.
En ole kuten sinä, Jean.
Lapsi tarvitsee äitiään -
enemmän kuin äiti oikeassa olemista.
Ritarit, edetkää.
Rouva,
todistuksenne perusteella -
riskeeraan henkeni taistelussa Jacques Le Gris'tä vastaan.
Tiedät, että asiani on oikea ja tosi.
Sanon teidän kaikkien edessä,
että puhuin totta.
Jättäkäämme se Jumalan käsiin.
Tänään käydään ankaraa oikeutta Jumalan armosta.
Rukoillaan, että tämä päättyy kuten Flanderin kaksintaistelu.
Le Gris käy painiin ja poistaa käsin Carrougesin kivekset.
Päästäkää heidät!
Nopeasti! Anna se tänne!
Peitsi! Pian!
Pois tieltä!
Peitsi!
Kirves!
Carrouges saattaa vuotaa vielä kuiviin.
Rukoilkaa Jumalaa.
Tapa hänet!
- Tapa hänet! - Tapa hänet!
Tunnusta!
Tunnusta minulle.
Carrouges, se ei ollut raiskaus.
Se ei ollut raiskaus.
Se ei ollut raiskaus!
Jumalan nimeen,
ja vaikka sieluni joutuisi kadotukseen,
olen syytön rikokseen!
Sitten joudut kadotukseen.
Aivan.
Herran haltuun, milady.
Ei. Nouskaa.
Kaikki kunnia teille, ritari.
Jumala on puhunut -
ja todistanut asianne todeksi ja oikeudenmukaiseksi.
Olette taistellut voimalla ja nöyryydellä.
Olkoon Jumala teidän ja vaimonne kanssa.
Vaimonne.
Kauan eläköön Carrouges!
Carrouges!
Carrougesin kunnia!
Carrouges!
Katso tuota!
SIR JEAN DE CARROUGES TAISTELI -
JA KUOLI MYÖHEMMIN RISTIRETKILLÄ.
MARGUERITE DE CARROUGES ELI 30 VUOTTA -
VAURAANA JA ONNELLISENA -
CARROUGESIN TILAN AATELISROUVANA.
HÄN EI MENNYT UUSIIN NAIMISIIN.
Tekstitys: Tarja Forss