Tidigare:
-Cancer? Fan. -I bukspottkörteln.
-Klarar Walter och barnen sig? -Ingen kommer att svälta.
40 miljoner? Tänk om vi kan fixa det? Det kommer inte att bli lätt.
Du styr inte över din sista tid.
Bobby Axelrod utnyttjade Donnie. Han skulle ju inte kunna vittna.
Allt är falskt.
Donnie är död.
När hade vi en session senast?
Jag har fattat vissa beslut. Jag säljer odlingen också.
Om du lyssnat på mig och inte sabbat uppgörelsen, hade vi inte suttit här.
Spelet har förändrats men inte du. Dina råd är inte välkomna längre.
Det var svårt för Donnie att inte kunna berätta för dig.
-Visste andra om det? -Hej! Vad gör du här?
Han lämpar sig för ett försök som har visat goda resultat.
-Tufft för nån som har lidit mycket. -Det kan det vara.
Vi borde kanske inte ta upp det.
-Vad fan är det? -Mafee vill träffa dig.
-Han ber om tillåtelse att komma in. -Tillåtelse? Han kommer in hit ofta.
Dörren står alltid öppen för Mafee.
-Han vill prata om BioLance. -I så fall ska du avskeda honom.
-Han får tydligen inte ta upp det. -Jo, om han vill bli avskedad.
Du riskerar att förlora 400 miljoner. Eftersom det är hans affär...
...tror han att han blir avskedad då. Knivigt, det får jag medge.
-Får han komma in? -Självklart. Jag älskar Mafee.
-Är det okej? -Vi får se.
Axe, det kommer ett tillkännagivande från BioLance om nio minuter.
Jag sover inte som en björn just nu...
Brun- eller isbjörn? De går i ide allihop. De är ju björnar.
Då sover jag som bådadera, men inte just nu.
Jag kan minska vår position innan. Vi tjänar ändå 10 %.
-Och om vi väntar och jag har rätt? -Dubbla insatsen.
Om vi var en trygghetsfond vore 10 % bra, men det är vi inte.
Jag är rädd för förlust. Enligt alla mina analytiker står det och väger.
-Instämmer Ben Kim och alla andra? -Mangrant.
För det första: Jag känner till riskerna.
Jag har gjort hemläxan. BioLances inhibitor slår ut alla andra.
Sex andra företag har inhibitorer på gång. Bara en av dem blir godkänd.
-Därför tycker jag att vi ska vänta. -För det andra: Du är avskedad.
-Avskedad? -Det var vad han sa.
Vi har redan BioLance. Däri ligger vinsten.
-Jag ser inte vad som gör skillnaden. -Jag gör skillnaden.
-Jag försökte. -Du försökte.
-Och nu är jag avskedad? -Adjö, Mafee.
9 MINUTER SENARE
Nästa röst tillhör BioLances VD Brooks Wellever.
Ni vet alla att utvecklandet av inhibitorn-
-för diabetesbehandling är viktig för oss.
Vi har investerat mycket och jag önskar att jag hade bättre nyheter.
Vi fick precis besked om att FDA inte ger oss godkänt.
Vi behöver fem år till för utvecklingsarbetet-
-men med nuvarande utgifter har vi bara kapital för tre års...
-Hur stor blir smällen? -Handeln har stoppats till imorgon.
-Det går illa. -Fan.
En förlust på 430 miljoner dollar och det kan sluta med det dubbla.
-Vad gör du? -Du avskedade mig.
Du ska strunta i vad jag säger mellan 9.30 och 16.
Skulle jag kunna avskeda dig? Jag älskar ju dig, Mafee.
Hej! Jag är så glad att du funderar på oss.
Roma vill själv visa dig runt.
-Hur mår du? -Jag trivs på jobbet nu.
Kom, jag ska presentera dig.
-Fina lokaler. -Jag har även öga för begåvning.
-Det förstod jag när du stal Maria. -Hon passar perfekt.
Företagskulturen är viktig hos oss. 60 % av våra förvaltare är kvinnor.
Det främjar socialt ansvarsfulla investeringar.
-Är det målet? -Målet är vinst.
Men vi etablerade oss på den tiden-
-då Wall Street handlade om stake och inte om hjärna.
Vi försöker tona ned egot och odla samarbete och inkludering i stället.
Men det är en svår balansgång.
Ni vill varken ha skjutgalningar eller doftljus och riskrädsla.
Det har du jävligt rätt i.
Vi behöver nån som bevarar balansen, nån som har varit ute på slagfältet.
Ni vill göra lönnmördare av personalen.
De ska kunna koppla på den mentaliteten när den behövs.
-Lönnmördare är min specialitet. -Jag vet det.
Ingen i branschen passar bättre, och du är redan investerare.
Vi behöver dig och du vill vara här.
Varför tror du att du vet vad jag vill? Det vet man knappt själv.
Jag är aktieanalytiker och handlar på instinkt. Har jag fel?
Vi tror på ett bättre sätt.
Livet behöver inte vara ett nollsummespel.
Gå hem, fundera och hör av dig med ditt besked.
VI MÅSTE SES - NU.
Brownstonehus nära Promenade. Ibland glömmer jag vilken klass du tillhör.
Ingen dålig påminnelse...
Var låg din pappas läkarpraktik? I det våldsamma Highland Park?
Du förvånar mig. Knappt ens nån i din position kan trolla bort en domare.
Det finns inga andra i min position.
Jag vet nämligen även namnet på den tilltänkta ersättaren för Wilcox.
-Låt mig gratulera först av alla. -Tack ska du ha.
Är du glad?
Jag hade skrattat som Hank Kingsley om jag var i dina Florsheimskor.
De här är nog från Ferragamo.
-Jag gillar skratt, men på sistone... -Ja, på sistone...
Och jag oroar mig för att när du försvinner från ministeriet-
-får jag svårt att genomföra det jag måste, särskilt när det avviker...
...från de infall som ministern och Vita huset kan tänkas få.
Jag undrade när du skulle kräva in gentjänsten.
Din ersättare måste vara nån som skyddar mig i Washington.
-Du vill alltså välja. -Jag vet några lämpliga.
Jag vill att du banar väg för din ersättare.
Handlar det fortfarande om Axelrod? Är han en sån finne i röven?
-Det handlar om rättvisa. -Självklart.
Om mitt namn har lagts fram vet jag inte om du har nåt inflytande längre.
Jag ville säga det till dig för att se hur gärna du vill ha posten.
Det vore hemskt att få det stoppat i utskottet.
Det är så polariserat i senaten nu. Domarutnämningar kan ta år.
-Kan du garantera att jag godkänns? -Ordet "garanti" är för amatörer.
Men jag kan få senator Vandeveer att leda dig fram till domarstolen.
Det kräver motbjudande åtgärder från min sida, så du måste lova mig.
Jag gör det. Men apropå Axelrod och att du vill hitta en väg in igen:
Låt mig vara general Bradley åt din Patton och råda till återhållsamhet.
Ja, det var ett gott råd när Omar Bradley gav det. Det var ofarligt.
Men en av dem dog som respekterad general, den andre som legend.
Om du får in den ersättare jag väljer fixar jag din utnämning.
Jag bekymrar mig om resten sen.
Jag ska inte ljuga. En Michelinkock vore ett utmärkt lockbete för oss.
-Vad säger du? -Köket är fint. Jag älskar La Cornue.
Men jag skulle sakna finsmakarna som lyser upp när de får nåt speciellt.
Här blir det att servera folk som äter vad som helst till lunch.
Du kan hjälpa oss att vidga våra vyer.
-Låt henne inte komma undan, Lar. -Det ska jag inte. Vi hörs.
-Du behöver inte säga allt du tycker. -Jag kunde ha sagt mycket mer.
Lämna honom i fred, för helvete!
Ett ögonblick.
-Hej. Är nåt på tok? -En dålig dag. Det har hänt en sak.
-Är det nåt allvarligt? -Jag kan inte följa med till Lilly.
-Vad har hänt? -Jag feltolkade en sak. Grovt.
Och det berodde inte på siffrorna. Det sitter här. Jag ska fixa det.
Wendy? Jag tycker inte om det. Det här är inte som för tre år sen.
Hon är på kant med både dig och sig själv. Du kan inte lita på henne.
Hon är den enda som kan ge mig det jag behöver just nu.
Jag vet. Hon kommer att fråga dig om Donnie.
-Är du ny här? -Kanske.
Snyggt.
Nu saknar vi bara en strippstång.
Jag kan inte laga mat åt djur som bara äter, skiter och knullar.
Var inte dum. Det där är bara klichéer.
Okej, du hatar stället. Jag ville bara hjälpa till.
-Det här stället orsakade problemet. -Det gav dig även ett eget kök.
Förlåt. Men vad har hänt med min syster som säger vad hon vill?
-Jag står här framför dig. -När var du i våra kvarter senast?
Vad vill du? Gå till McCrory's och spela biljard?
Nu har vi en plan för kvällen.
-Nå? -Vi lägger det i lådor.
Det klarar de här båda fint, Dale.
-Gör inte FBI kontorsarbete? -Inte det här. Det är för sorgligt.
Nu när det här slut ska jag utreda marijuanagrejen.
-Det är inte slut. -När lådorna kommer fram är det slut.
FDA flaggade för 20 fall av acidos som kunde härledas till inhibitorer.
-Det tog vi med. -Det var han som sumpade det.
Hej!
Tack för att du kom tillbaka. Du hade väl inte hunnit ända hem?
-Var nånstans var du? -Jag är här nu.
Alla kan gå hem. Tack.
Jag begick ett misstag idag. Det kan kosta mig en miljard i slutänden.
Ett ganska rejält misstag.
-Jag behöver en genomgång. -Är du redo för en riktig session?
Om jag pratar igenom det med dig, kan jag börja ta mig upp imorgon.
-Imorgon? -Jag vet att det var ett tankefel.
Nu vill jag bara veta varför jag ville begå det.
Det här kan ta lite tid.
-Hej! -Carrie? Jag väntade på Wendy.
Hon sa att ni skulle ut båda två.
Ja, jag har saker att göra. Jag trodde att hon skulle vara hemma.
-Vi måste ha missförstått varann. -Det hände nåt på hennes jobb.
Jag måste ha haft ljudet avstängt.
Barnen är i sina sovrum. Eva sover. Kevin vill kanske höra en saga till.
Skulle du kunna ta hundmaten? Tack. Vi ses.
Berätta om din dag.
Om man är framgångsrik nog... tror folk att man klarar allt.
-Sen börjar man tro det själv. -Du menar att du gör det.
-Jag är inte Stålmannen, menar jag. -Men idag...
...glömde jag kanske bort det.
Det är svårt att undvika magiskt tänkande-
-när alla ser en som en blandning av Warren Buffett och Gud fader.
Jag köper inte det. Magiskt tänkande är:
"Om jag städar hemma blir skoldagen inställd imorgon."
Jag önskar och gissar inte här, och jag brukar inte ha fel.
Och när du har det sväljer du medicinen och går vidare.
Men som du själv säger missade du nåt idag.
Tanken på att alla andra...
Jag frågade Mafee och i samma stund som han sa-
-att alla var överens om att jag var fel ute...
...blev jag tvungen att bevisa att jag hade rätt.
För vem? Mafee? Danzig?
-Självklart inte. -Nej, de avgudar dig redan.
Det handlade inte om att bevisa nåt för nån av dem.
Du vill att jag fixar den del av dig som tjänar pengar.
Men den sitter ihop med resten så det kommer att ta lite tid.
Varför hatar jag dem så mycket?
De är brottslingar. Och de är mycket rikare än dig.
Gör vi verkligen det vi gör av de skäl som vi anger?
Menar du om våra gripanden och böter verkligen upprätthåller rättvisan?
När du uttrycker det så...
En kille i skolan, Jim Gagne, var den mest begåvade jag har träffat.
Han studerade både kemiteknik och medicin.
-Han skulle bota cancer, trodde jag. -Cancer finns fortfarande.
Han är inte forskare. Han jobbar på Spartan-Ives och tjänar 20 miljoner.
Samhället är sjukt. Det är helt fel krafter som driver.
Nån måste göra nåt.
Vi använder lagar och böter och fängelse. Vi försöker.
Jag lät göra den här eftersom jag var så jävla stolt över Chuck.
Axes check. Jag glömde ge honom den och sen hände det där med Donnie.
Jag lägger den på hans skrivbord.
Jag vet var Chuck har sin gömma.
-Kom. -Det låter farligt.
Låt oss prata om dig en stund.
Det är emot reglerna.
Vi har aldrig följt några regler och vi ska inte börja ikväll heller.
Hur hanterar du allt? Jag vill veta innan vi fortsätter.
Ge mig den ynnesten.
Det där med Donnie tog mig hårt.
Han lämnade en tomhet efter sig.
Och det faktum... att jag inte märkte det.
Den här mannen, min patient, var döende.
Han öppnade sig inte för mig trots allt som hände med honom...och dig.
Folk undanhåller saker hela tiden.
Vi lär oss hantera våra förväntningar på närstående-
-så att de inte förvandlas till misstroende och paranoia.
När jag var ung trodde jag att om jag ställde upp för patienterna-
-skulle de öppna sig helt för mig.
Man lär sig att det inte stämmer.
Allvarligt? Tänkte du på sånt som ung?
Fan, du valde verkligen rätt yrke.
Jag tänkte på att bli rik och att bli kvitt.
-Har du blivit det? -Mestadels.
-Gör det allt bättre? -Varför gör det inte det?
För att världen inte är enkel.
-Som med Donnie. -Du återvänder hela tiden dit.
Vi kan inte bortse från att ditt misstag kom direkt efter hans död.
Fortsätt. Det är du som ser sammanhangen.
Det var du som sa det: "bli kvitt".
-När jag var ung. -Och idag?
Försökte du kvitta en skuld gentemot Donnie?
Vad betyder det? Donnie var en vän.
Alla här är viktiga för mig. Jag gör allt för dem allihop.
Det var därför jag såg till att han fick den bästa vården.
Det är samma sak när Mick Danzig blir gripen med ett automatvapen.
Jag betalar poliserna för att lösa problemet. Det är vad jag gör här.
Jag tar hand om de mina, och det vet de. Det borde du också veta.
Är du redo att tala om vem du försökte bevisa nåt för?
Ja. Ska vi säga det unisont?
Försökte du bevisa att du gör gott eller ont?
Försökte du belöna eller straffa dig själv?
-Kom. -Vart ska du?
-Vi är inte klara. -Kom!
Du går inte ens dit längre. Du bor i Bushwick med hipsters.
-De kollade aldrig åldern där. -Vad tänkte du på?
Jag ville väl ha det som förr, innan jag började jobba och du blev...
Då gör vi nåt...bättre. Vilka andra ställen gick vi till?
Inget ställe jag vill till nu. När du skaffade bil...
-Vi åkte bara runt för skojs skull. -Då gör vi det.
Kom nu.
Jag väntade mig inget besök av dig.
Jag var kanske... alltför hård mot dig tidigare.
Alltför hård?
Jag vet inte det. Jag börjar bli lite till åren.
Jag förstår mig inte på sånt här längre.
Jag vet inte ens varför du är här.
Jag måste be om en tjänst.
Nu kommer vi till saken.
-Vad kan jag hjälpa dig med? -Jag behöver en senator.
En som sitter i justitieutskottet. Det är för en utnämning. Din senator.
Och jag förväntas kunna trolla fram Marcia Vandeveer?
En av USA:s senatorer? Och få henne att göra som du vill?
-Jag vet att du och Marcia... -Jag måste kunna spelet för det.
Jag måste ha ägnat ett liv åt-
-att odla kontakter, samla på mig gentjänster...
Vilken fråga hon än driver så kommer min myndighet att prioritera den.
Det blir inte nödvändigt.
Hon är skyldig mig en tjänst. Jag behöver bara ringa henne.
Om det inte är för mycket besvär...
-Är det nåt du vill säga till mig? -Tack, pappa.
Och?
Förlåt.
Duktig pojke.
Otroligt! Jag var säker på att du skulle missa med mobilen.
Du är helt klart ur slag.
-Jag sätter en mobil. -Det måste vara nåt större.
-Minns du vårt första kontor? -Den där hade gått genom golvet.
-Dubbelt upp. Jag vill ta en dator. -Du är som Kobe. Aldrig nån tvekan!
-Kobe? Curry eller Jordan, kanske. -Vissa bara måste ta skottet.
Orubblig tro på vår förmåga är nödvändigt i viss mån.
-Det hjälper oss att prestera. -Tills det inte gör det längre.
Det kan vara så att din självbild orsakar en död vinkel.
-Vi har inte tagit paus, eller hur? -Nej.
-Varför har jag inte förstått det? -Den döda vinkeln fungerar kanske.
Om du inte känner dig outplånlig, hur kan du då riskera miljarder?
Du måste ta reda på vilken del av din självbild som är falsk.
Falsk är ett intressant ord.
Det är som att tvingas ta farväl av en älskare.
Man klarar det inte, så man går i säng en sista gång.
Man tar ett outtalat farväl utan att låtsas om att allt har förändrats.
-Jag vet inte om vi pratar om det. -Nej, kanske inte.
Det dök bara upp, så jag sa det. Ska jag inte göra det?
På sätt och vis.
-Var det nåt jag sa? -Vi går ut.
-Förlåt, det var... -Så klichéartat.
-Tror du att Chuck har haft sex här? -Det är dags att gå nu.
Jag vill fortfarande göra nåt farligt.
Hej, Nancy. Det är Chuck Rhoades. Jag undrar om du vet var Wendy är.
Hennes mobil kanske är urladdad. Du kan väl ringa om du vet nåt.
Sodavatten och lite citronskal. Ge oss två stycken.
-Jag började tro att du hade bangat. -Jag önskar att jag hade bangat.
Jag förstår inte vad som lockar.
-Förstår du nu? -Herregud, Ira!
-Ska jag åtala dig för barnporr? -Hon är myndig. Hon skickade det nu.
De här 23-åringarna har växt upp med porr och problem med pappa.
Kanske problem med farfar i ditt fall.
Vad pratar du med en 23-åring om? Taylor Swift? Möttes ni på Tinder?
-Det gjorde jag faktiskt. -Hur gör du?
Hur får du dem att stanna till vid ditt tryne?
Man tar med Porschen på profilbilden. Man kan inte vara subtil på Tinder.
Tack ska du ha.
-Hur gick det? Inte så illa, va? -Sämre ändå, tror jag.
Han sa "vad var det jag sa" på alla tänkbara sätt.
Det måste vara svårt att be om en sån tjänst-
-men alla har ett tak. Det är bara att acceptera.
-Ett tak? -Mina Rysslandsår efter murens fall.
Det fanns pengar, vilda kvinnor - rena vilda västern-kapitalismen.
I Ryssland måste man betala polisen eller maffian för skydd.
Då blev de ens tak. Det var vad de kallade det.
Du är svag nu. Du har inte råd med stolthet. Du måste samla kraft.
Farsgubben är ditt tak. Alla behöver ett tak.
Ja, men jag behöver inte gilla det.
Saknar du tak får du räkna med att bli blöt när det regnar.
Det är som i sången: "Det kan vara djävulen eller Gud."
"Nån måste man tjäna."
Hej...
-Visst. Vi ses i baren, Tyler. -Okej.
Hur kan du ta så lätt på det? I plugget var du lika tyngd som vi.
Lätt, tungt... Vem tänker ens i de termerna?
Helger och onsdagar är jag med barnen. Övrig tid är jag här.
Vad skulle jag annars göra? Kolla trav på tv?
Det är riggat. De ändrar resultatet genom att slå på hjulet.
Jag spelar inte på det jävla travet. Var är du? Inte här i alla fall.
Jag kanske får sms från nån ung tjej, men vad fan gör du med din telefon?
Wendy. Jag vet inte...
Jag vet inte var hon är ikväll.
-Fan. -Ja, och det känns allvarligt.
Det pågår nåt slags kontinentaldrift.
Värre ändå - tektoniska plattor kolliderar.
Ta inte illa upp, men det här passar inte mig.
Så det skrämmer skiten ur mig att jag kanske är på väg hit.
Det passar ingen alls, ärligt talat. Det är ingen som väljer det.
De tror kanske det när de skiljer sig-
-men det blir inte som de väntat sig, särskilt inte efter några månader.
Allt jag sa om tjejerna är sant.
De är vilda och frigjorda och slickar en på snuskiga ställen och ler.
Men de är inte min Elizabeth... eller Wendy.
Jag vet.
Jag minns kvällar med Liz när hon sov och jag hade saker att säga henne.
Jag väckte henne inte. Jag höll på det och på morgonen var det borta.
Det försvann i vardagsrutinerna.
Om jag fick tillbaka en sån natt... Jag ger inte upp alla de här, men...
Jag har nog såna saker att säga.
Varför sitter du här då? En sak är säker: Du har inget att hämta här.
Jag grät aldrig över Donnie.
-Ville du göra det? -Jag borde kanske ha gjort det.
När grät du senast? Det vet du visst.
Vi svänger av här. Jag tycker om att ströva runt ibland.
En liten expedition för att hålla mig kvar...
Vi gräver i smutsen, men jag skulle ha varit hemma för flera timmar sen.
Senaste gången du grät.
Fan. Okej.
Vet du vad som verkligen knäcker mig?
De där Youtubevideorna med soldater som överraskar sina barn i skolan.
Ännu bättre: basebollmatcher.
Pappan hoppar in som catcher. Grabben går fram för att kasta.
Han kastar en boll utan att märka nåt.
Då går catchern fram och tar av sig masken.
Grabben får syn på sin pappa, som ger honom en jättekram.
Jag har ingen aning om varför, men det får mig att böla.
-Känns det bra efteråt? -Ja, det gör det.
-Jisses. Det här vet inte ens Lara. -Det är okej att hålla det hemligt.
-Vet du vad det handlar om? -Att min pappa aldrig kom hem?
Jag tror att det kan finnas med, men vi har löst mycket av det.
Nej, jag tänker på själva masken.
Vad betyder det att pappan tar av masken och blir sedd och älskad-
-för den han är under sitt hårda, metalliska yttre?
Han är en hjälte. Han förtjänar kärlek.
Och du?
Vad händer när du tar av den?
Du är van vid att vara älskad av alla här, dina barn och Lara.
Tänk om du inte är perfekt? Tänk om du begår misstag ibland?
Ja. Vad händer då?
Vi dröjer kvar vid Donnie en stund.
Det är inte samma sak i en ny bil.
-Man känner inte vägen i den här. -Och hör inte motorn.
-Är vi på väg nånstans? -Nej, vi kör bara för skojs skull.
Nej...!
-Är du redo? -Ja, för fan.
Du har nog rätt, Lu. Jag är inte din tuffa, obrydda storasyster längre.
Förr hade jag bett Bobby dra åt helvete för att han pratar med Wendy.
-Varför gjorde du inte det nu? -För att jag inte är densamma längre.
-Jag har bättrat mig, sägs det. -Du behövde inte den förbättringen.
Men nånting behöver jag.
Vad då? Vad vill du ha?
Det här är bättre än att snatta örhängen på köpcentrumet.
Vi hamnade alltid på det idiotiska stället.
Minns du när mamma köpte skraplotter-
-och vi lovade varann en shoppingrunda om vi vann?
Du vann, så att säga.
Nu har vi gått så långt vi bara kan men ändå inte nått fram till det.
Donnie.
Kör till. Donnie.
-Berätta först vad du har räknat ut. -Du använde honom som sköld.
Jag vet inte exakt hur.
-Jag vet att familjen fick pengar. -Allt det är sant.
Då borde du känna dig jättenöjd.
Du räddade ditt kungadöme och belönade riddaren som föll.
En kung som inte sörjer riddaren utan fortsätter bygga ut sitt slott?
Var det därför du begick misstaget? För att straffa dig själv?
Jag stal från honom.
Hans tid. Utan hans tillåtelse.
Läkaren erbjöd mig möjligheten att låta Donnie delta i ett försök.
Det kunde ha förlängt hans liv några månader.
Han hade kanske levt över jul.
Men kanske även länge nog för att vittna mot mig.
Och...jag stoppade det för att det inte passade mina syften.
Jag straffar mig själv för att jag inte trodde mig själv om nåt sånt.
Är det det som skrämmer dig? Att du kan utnyttja de du bryr dig om?
-Om det är sant, gillar jag det inte. -Det kan vara sant.
Men det här handlar inte om det. Du straffar dig själv-
-för att du inser att du inte brydde dig om Donnie.
Inte på riktigt. Det är det som skrämmer dig.
Ja.
När jag hörde att Donnie dött...
...kände jag lättnad. Allt annat - sorg, ledsamhet - låg dolt.
-Det var som om det inte fanns. -Det stämmer.
Frågan du har varit rädd för att ställa...
...men ändå viskat inom dig, vill du ställa den?
-Måste jag det? -Ja, jag kan inte ställa den åt dig.
Människor som har förmåga att inte känna nånting alls...
...kallas för sociopater.
-Är jag en sån? -Vad tror du?
Jag vet inte.
Dina skuldkänslor tar sig uttryck så här.
Om du inte hade dem hade du inte straffat dig själv.
Men det här är en avgörande tidpunkt.
Din strömbrytare är borta och kablarna syns. De är felkopplade.
En normal person gör inte som du gjorde.
En sociopat skulle inte bry sig. Du är nånstans mittemellan.
Du har tränat på att stänga av känslor. Det blir ett mönster.
Om du fortsätter dör känslorna, så antingen fixar du det...
...eller också stänger du in dig igen och ser vad som händer.
Tack, Anil. Jag vet att det här är knäppt.
-Inga problem. -Håll öppet tills vi är klara.
-Herre jävlar, Lar. -Ja, herre jävlar.
Viktigt vid lagbrott: att komma undan.
Vi har pratat om tunga saker. Det kan komma efterskalv.
Ja, jag vet det.
Du gjorde samma sak med mig som jag gör med bolag.
Du plockade isär mig och satte ihop mig igen.
Du verkar trött. Eller är du bara äcklad av vad du fick höra?
Fundera på det här:
Du är en som gör skillnad, men du är ingen gud.
Bukspottkörtelcancer dödar alla. Den gör som den vill, som marknaden.
Inget magiskt tänkande hade ändrat på det.
Så nej, jag är inte äcklad.
Av nån anledning är det aldrig aktuellt i ditt fall.
Vissa av dina kablar sitter också fel.
Jag kan inte säga emot.
Är det därför du har tittat på andra jobb?
-Du har fikat efter det hela kvällen. -Vilket företag hade du tänkt dig?
Är det Insight? Point One Four? Nej, Zenobia.
-Ja, Zenobia. -Tror du att det blir annorlunda där?
Ska ett enklare, tryggare jobb ge dig fast mark under fötterna?
Det får bli en annan session.
Vänta. Stanna till här. Släck strålkastarna.
Kör tillbaka till stan.
Kom in!
Mr Martinez.
-Det var länge sen. -Ja, det var det.
Jag kan bara förmoda...
...att ni har varit en usel... liten skithög.
Röd.
-Röd! -Förlåt.
Missförstod jag kroppsspråket? Det var ett tag sen sist.
Nej, det är jag. Jag kan inte.
Jag har inte fått tillåtelse.
Har du inte fått tillåtelse av mrs Martinez?
-Herregud. Vad gör du här? -Jag vet inte.
-Gå och få tillåtelse. -Det är inte så enkelt.
Vill inte Wendy ha rollspel längre? Hon var ju bäst på kursen.
Det är som att hon är...
Hon är omedgörlig.
Och hon är så...kylig.
Chuck... Ni borde gå till nån.
Ni kan komma hit båda två om ni vill.
Vad fan?!
-Det svinet tog bilder. -Ge mig den. Ge mig den!
Har han skuggat mig hela kvällen?
Herregud, jag kan inte vara här.
Jag måste gå.
Det måste ha varit en otrolig fest.
Vi gick inte på den. Vi fixade en egen.
Hur mår du?
-Jag känner mig ung. Studentfest? -Jag vet bättre än så.
-Gör du? -Kanske.
Jag gråter ibland... åt sentimentala saker.
Reklamfilmer. Och jag säger inget till dig.
Okej.
Jag är glad att kvällen gav resultat.
Men du gör fan inte om det.
Jag tror inte att jag ska det.
KVÄLLSSESSION - AXE
Axe bryr sig om alla de sina
Mutade poliser för att Danzig skulle slippa åtal för vapeninnehav
Text: Hans Sjölund www.sdimedia.com