C. B. STRIKE
NEKLIDNÁ KREV 1. díl
Máte jednu hlasovou zprávu.
Obdržena včera v 10.14.
Nevolám kvůli ničemu důležitému. Jen doufám, že se tam máš dobře.
Když tak si promluvíme později?
Promiňte.
Omlouvám se. Viděla jsem vás v novinách. Vy jste ten detektiv.
- Nic se neděje. - Asi nejste ve službě, že?
Sledoval jsem toho lachtana.
Ale ne z profesionálního zájmu.
Vidím, že asi máte dovolenou, proto nerada obtěžuji, ale...
-Říkalas, že to neuděláš. - Já vím, ale nedalo mi to.
Vyšla jsem z WC a tys najednou zmizela.
- Prostě jsem to musela zkusit. - Můžu vědět, o co jde?
Mám takový případ. Nevím, jestli byste to tak označil,
ale dám cokoliv, kdybyste mě mohl deset minut vyslechnout.
Dobře.
Jde o ženu, která zmizela, už je to dávno. V roce 1974.
Jmenovala se Margot Bamboroughová.
Ten večer, co se ztratila,
se měla sejít s kamarádkou v hospodě,
ale zdržela se kvůli pacientce.
- Nenechala na sebe kontakt. - Nic se neděje.
Oonagh už na mě bude čekat...
Venku je hrozně.
Tak dobrou noc.
Dobrou, doktorko Bamboroughová.
Z ordinace do hostince to bylo tak pět minut chůze.
Ale už ji nikdy nikdo neviděl.
Margot Bamboroughová byla má matka.
Dozvěděla jsem se o ní, až když mi bylo osm.
- Ty jsi Anna Phippsová? - Ano.
- To je obrázek tvý mámy? - Ano.
- Která to je? - Ta v hnědém kabátě.
To není tvá máma.
Tvá máma byla doktorka jménem Margot. Uřízli jí hlavu.
Zlatíčko, co se stalo?
To není pravda. Počkej tu.
Jak se opovažuješ tohle říct mému dítěti?
Pak se celý můj svět zhroutil.
Když jsem se ptala na mámu svého táty,
říkal, že nikdo neví, co se jí přihodilo.
Že prý udělal, co považoval za nejlepší.
Že je teď moje matka Cynthia
a ta že mě miluje, a to by mi mělo stačit.
Všichni, kdo moji mámu znali, už brzy umřou.
A pak se nikdy nedozvím, co se jí stalo.
Policie připouští, že ten případ podělali, ale znovu ho neotevřou.
Mám peníze...
Vím, že to zní asi zoufale, ale cítím, že bych něco měla zkusit.
Pomůžete mi? Prosím?
- Ahoj. - Jak se má Shifty?
Jsou uvnitř už celé dva dny. A já nemám ani fotku.
Proč jsou ty dobře placené zakázky vždycky tak nudné?
Vzal jsem případ pohřešované osoby.
Ztratila se v roce 1974.
Zítra se ve Falmouthu znovu uvidím s klientkou.
Přijedu tam.
- Je to daleko. - Nevadí, už sedím v autě.
Když vyrazím hned, můžu být v Cornwallu... příští měsíc?
Příští rok, když píchnu. Pošli mi adresu SMS, uvidíme se zítra.
Jo.
Jak se má Joan?
- Dnes přijdou výsledky. - No tak dej vědět.
Jo. Pošlu adresu SMS. Ahoj.
Co si myslíš?
Musíme počkat, co řeknou doktoři. Z toho budeme vycházet.
Lucy se dívala na internet. Říká, že dnes umí vyléčit skoro všechno.
- Já to udělám. - Baví mě to.
- No tak, Joanie, sedni si, honem. - Nepotřebuju sedět.
Tak co? Co tam píšou?
Jsou docela otevření.
Mám brát nějaké léky a pak bude možná operace,
a to je všechno.
Měla bys mě k tomu pustit.
Neblázni, není třeba.
- Jaké léky předepisují? - Všechno je to tam napsané.
To je dobře. Smím se na tu zprávu podívat?
Máš ji v tašce?
Dodělej ty brambory.
DIAGNÓZA: RAKOVINA VAJEČNÍKŮ, 4. STADIUM
- Ten koláč vypadá dobře, Tede. - Díky.
Kdy sem dorazí Lucy?
Asi za hodinu.
Musíme dát vařit ty brambory. Chlapci budou mít hlad.
Na čem pracuješ? Nebo jsi odpřísáhla mlčenlivost?
Ne, mám schůzku ve Falmouthu.
Mám adresu z katastrálního rejstříku, kde jsou listy vlastnictví.
Jeden je na Annu Phippsovou.
Ve vyhledávači jsem našla, že její máma je od roku 1974 nezvěstná.
Tohle je hlavní podezřelý.
Dennis Creed. Sedm známých obětí. Naváže rozhovor.
Nabídne drink. Ale v něm je droga.
Když se proberou, už jsou v Creedově sklepě.
Moment.
Myslím, že to vypráví Ollie Boreman!
Hrál Leara a já Edmunda, v Birminghamu.
Když tam přijdete, cítíte to. Nic neskrýval.
Části obětí jsme našli ve dřezu, v koupelně, v lednici...
Bylo to nejhorší místo, co jsem kdy navštívil. Bezkonkurenčně.
Sedm identifikovaných obětí.
Policie se však obává, že jsou další, které se nikdy nenašly...
V říjnu 1974
odchází Dr. Margot Bamboroughová z práce na sklenku s kamarádkou.
Svědek viděl šarvátku mezi dvěma osobami, ale nikdo nezakročil.
Z místa činu odjížděla dodávka. Vše ve stylu Dennise Creeda.
Ale Démon z Paradise Parku žádné odpovědi neposkytl.
Střeží svá tajemství a živí se bolestí, kterou působí jeho mlčení.
Vyšetřujete sériového vraha?
Nikdo nedokázal, že Margot zavraždil Dennis Creed.
Technicky je pořád pohřešovaná.
To všechno jsi zjistila z jedné adresy v Cornwallu?
Mám přítele z konce devadesátých, kterého bych rád vystopoval.
Radši si půjdu zabalit. Ráno vyjíždím brzo. Díky.
Dobrou.
Ahoj. Tady Matt.
Slyšíš mě?
Neměli bychom komunikovat přes právníky?
Jen ti chci ušetřit čas a peníze.
Nemám z té dohody o vyrovnání radost.
- To řekni svému právníkovi. - Jo. Můžu to udělat i tak.
Dokud ti nedojde, že za právníka můžu dát čtyřikrát tolik jako ty.
Kreténe.
- Nechceš odvézt do Falmouthu? - Radši pojedu přívozem.
- Jako když jsme byli děti. - Plovoucí rakev...
Ale ty to vyřešíš, viď? Jsi v tom dobrý.
Můžeme.
- Tak brzy ahoj. - Jo.
Jednu na cestu?
Hlavně se k tomu všemu ještě nestaň alkoholikem.
Špatně to snáším. Mluvím s mámou dvakrát týdně, už dvacet let.
Není to naše matka.
Leda mě porodila, ale nic víc pro mě neznamená.
Joan a Ted nás opravdu chtěli.
Tohle je jediné místo, které je pro mě domov.
- Vždyť bydlíš v jižním Londýně. - Bože, necháš už toho?
Moc rád zapomínáš. Dobře tě znám.
Chodíš po světě a hledáš záhady.
Aby ses nemusel s nikým bavit.
Asi nejsme stejní. Já si vybrala Joan a ty Ledu.
Alespoň jsem někoho měla. Leda měla ráda jenom sebe.
- Podle Joan by sis měl Robin vzít. - Nech toho.
Řekni jediný důvod, proč ne.
Podělal bych to.
Přišel bych o kamarádku i o partnerku v podnikání.
Takže dva důvody. Ale ten seznam je delší.
Na viděnou za pár týdnů.
Tyčko? Mám tě ráda.
Vánoční večírek. Natočeno deset měsíců před jejím zmizením.
Poslední známý záznam Dr. Margot Bamboroughové.
Vyšetřování po jejím zmizení vedl detektiv inspektor Bill Talbot.
Domnívám se, že doktorka Bamboroughová byla unesena.
Její manžel, doktor Roy Phipps, není podezřelý.
Tyto okamžiky jsou a budou
pro doktora Phippse i jeho rodinu velmi náročné.
Jejich dcera Anna vyroste,
aniž by poznala svou matku.
- Cormoran to tady přece zná. - Ano, ale není odsud, ne?
Mluvím o tom, co je pro něj nejlepší.
Podívej, vím, že je miluješ, ale to my taky.
A my tu pro ně můžeme doopravdy být, a to je ten rozdíl.
- Jistě, jenže ty se za měsíc vrátíš. - Přestaň mi říkat, co mám dělat.
-Řekla jsem, že se asi vrátím. - S dětmi to takhle nemůžeš dělat!
- Děti potřebují jistotu. - Jsou to moje děti, Joan!
Já ho prostě mám ráda, Corme.
Potřebuju pár týdnů, abych zjistila, jestli to půjde. Tak jo.
Jak se má Joan?
Lepší už to nebude.
- Mám sušenky. - Díky. Nemám hlad.
- Chceš říct něco k případu? - Jo.
Tady je.
Máma je ta vysoká. A vedle kamarádka Oonagh.
Táta jí zřejmě vyklidil ordinaci a pak všechno strčil na půdu.
Netuší, že tohle všechno mám.
Omlouvám se, nic zdravého, ale víc vám nemůžu nabídnout.
S tátou prosím nemluvte.
Je teď hodně zranitelný. A mezi námi je to pořád problematické.
Nechci, aby věděl, že tohle děláme.
Vyšetřoval to už někdo? Tedy kromě policie?
No... zkusila jsem to sama.
Objevila se kniha, napsal ji jistý Carl Oakden.
Byl to syn někoho, kdo pracoval s mámou.
Asi jsem ji neměla číst, ale udělala jsem to.
Naznačovala, že máma měla poměr se svým bývalým přítelem.
A teď tu věc nějak nemůžu dostat z hlavy.
Na té knize je dobré,
že je tam hromada jmen lidí, kteří mámu znali.
Tak jsem je začala obvolávat.
Smířila jsem se s tím, že je téměř jistě po smrti, ale...
Pořád jsem ji chtěla poznat.
A zjistila jste něco nového?
Někdo mi poštou poslal přívěsek. Anonym...
S připojenou poznámkou: "Chci, abyste si tohle vzala."
Ukázala jsem ho tátovi. Celý zbledl.
Máma ho měla na krku ten večer, co se ztratila.
Detektiv, který vedl vyšetřování, mi to potvrdil.
Tenhle?
A vy myslíte, že vám ho mohla poslat vaše matka?
To nevím.
Ne, asi ne. Já...
Táta říkal, že to ani není ten samý přívěsek, jen podobný.
A pak mi řekl, že jsem jen motivovala podvodníky, aby nás zneužívali,
a jestli v tom budu pokračovat, přestanu pro něj existovat.
Tak jsem skončila.
Kdo byl ten detektiv, se kterým jste mluvila?
Inspektor Simon Layborn.
Jeho syn George je u policie. Je to náš kamarád.
Co se stalo s tím přívěskem?
Táta ho vyhodil.
Musíte pochopit, že je to velmi starý případ.
Odpovědi zřejmě už nenajdeme a vyšetřování bude nákladné.
Navrhuji, abyste si stanovila rozpočtový limit.
Ano. To je dobrý nápad. Probereme to a ozveme se vám.
Tady je na mě kontakt.
Psycholožka.
Všichni mi chtějí vyprávět o svých matkách.
Předpokládám, že to z vás činí moji konkurenci.
Pomohl by seznam lidí, se kterými nám dovolíte promluvit.
Mohli bychom začít těmi, které jste zkontaktovala.
Co si o tom myslíš?
Margotina kamarádka Oonagh má předvolbu 01962. To je Winchester.
Stavíme se tam cestou zpátky.
Jak to, že si to pamatuješ?
Charlotte.
Detektiv inspektor George Layborn.
- Zanechte prosím vzkaz. - Georgi, tady Cormoran Strike.
Tvůj táta asi dělal na případu, který teď šetříme.
Až budeš moct, zavolej mi.
Doufejme, že většinu práce už odvedla policie.
Jenom ji nenašli.
- Zdravím, Oonagh. - Dobrý večer.
- Promiňte, že jsme vás tak přepadli. - V pořádku.
Čekám na tohle už léta. Pojďte dál.
Překvapuje mě, že si Roy někoho nenajal.
Každý ví, že má peníze.
- Tohle platí Anna? - Ano.
Bůh jí žehnej. Čím ta si prošla...
Až začnu mluvit o Margot, budu brečet jako želva,
ale nenechte se tím zastavit.
Zrovna tehdy stávkovaly noční uklízečky.
Ta děvčata byla mizerně placená
a bylo taky nebezpečné, když se vracely samy domů.
Jak to souviselo s Margot?
Zajímalo ji všechno, co souviselo s platem a podmínkami žen.
Vyrostly jsme v chudých poměrech.
Libra v kapse byla někdy lepší
než všechny ty moderní akademické teorie.
I když ty četla taky. Ano, je to tak.
Byla chytrá.
Varovala jsem vás.
Pokračujte, zlatíčko. Klidně se ptejte.
Možná byste nám mohla pro začátek říct, odkud jste Margot znala.
Dobrá.
Seznámily jsme se v roce 1966,
když jsme začaly pracovat v tom klubu.
- Přestaň si kousat nehty. - Pardon. Jsem nervózní.
Muži si sem chodí odpočinout.
Jste okouzlující. Pozorné.
Uvolněné.
Pití na stůl šest.
Viděly jste? Gazely, ne hroši.
Lehká konverzace, Margot.
Těžký týden, zlato? Co takhle zakončit ho zničením jater?
- To je špatně. - No tak. Jen žertuju.
Prosím. Omlouvám se.
Vyděláš to zpátky na spropitném.
Které dostaneš, když budeš ten svůj jazyk držet na uzdě.
Jazyk na uzdě. Rozumím.
Dolly, jsi na řadě.
Holky ze střední třídy pálily podprsenky a neholily si nohy.
Děvčata jako my dělala, co musela.
Nikde v Londýně jste nevydělali to, co vám zaplatili v klubu.
Braly jsme víc než naši tátové.
A ona celou dobu i studovala.
Distální, střední, proximální.
A potom metakarpální... klasifikace fraktur: hlavice, diafýzy...
Jedla jenom sladké. Jo.
A nikdy nepřibrala ani kilo!
Výborně.
Muži ji milovali...
Ale nesměly jsme si s nimi nic začít.
Posílali detektivy, aby věděli, že se chováme slušně.
Kdybychom někomu z nich daly telefon, byl by konec.
Jenže Margot stejně nezajímali.
Tedy do chvíle, než poznala Paula Satchwella.
Byl to malíř.
Byla do něj blázen.
Byl její první velká láska.
Pojďte, chci vám něco ukázat.
Koupila jsem ho na výstavě.
Jediný obraz, který jsem si kdy koupila.
Bála jsem se, že ho někdo uvidí a řekne to jejím rodičům.
Dlouho jsem ho měla schovaný,
už jen proto, že ho dělal Satchwell, ale...
už je to tak dávno.
Teď se můžu na Margot dívat a jsem ráda, že ho mám.
Proč nemáte Satchwella ráda?
Myslím, že ji zabil on.
Jednou ho přistihla při nevěře.
Zlomilo jí to srdce.
A taky se bála, protože mu dovolila, aby ji fotil.
Představte si, že by se objevila v nějakém nemravném časopisu.
Chytrá maminčina holčička a dělá takovéhle věci.
Nemůžeš sem vlízt, kdy tě napadne.
- Chci negativy! - Nejsou to tvoje negativy!
- Je to moje tělo! - Je to moje umění!
- Vrať mi je! Hned! - Moje umění si nemůžeš dovolit.
Margot?
Jestli ty fotky někdy někomu ukážeš...
- Jestli to někdy někde vyjde... - Margot.
Půjdu na policii a řeknu jim o tobě všechno.
Otevři dveře, nebo zavolám policii!
Otevři!
- Už se k ní nikdy nepřibližuj. - Co ti řekla?
- Nic jsem jí neřekla. - Tak se jí neptej.
Protože den, kdy zjistím, že o mně mluvila,
bude její poslední. I tvůj. Rozumělas mi?
Běžte do prdele!
Co provedl?
To Margot nikdy neřekla. Ale jestli fotil ji,
tak se to asi týkalo něčeho podobného, ne? Vážně nevím.
Anna mi řekla, že se jí Satchwell vrátil do života
někdy v době, kdy zmizela.
Je možné, že se spolu zase začali vídat?
No... ona s Royem nebyla šťastná.
Třeba jí Satchwell připomínal ty... lepší časy.
Milovala svou práci, ale s kolegy k sobě nijak blízko neměli.
Spíš se cítila hodně osamělá.
Roy se mnou nemluví.
Satchwell není odpověď na tvé problémy s Royem.
-Řekla jsem Royovi, že se sejdeme. - Proč?
Ani nevím.
Jenom...
Chtěla jsem, aby si myslel, že o mě může přijít, ať se víc snaží.
- Jen ho to rozzlobilo. - Alespoň, že něco cítil.
Jak se máš, Kevine? Nedal by sis limonádu?
- Měl čtyři. Bude mu špatně. - Kdo je ten chlap v košili?
Margot, kašli na to!
O čem to mluvíš?
Jsi vdaná žena. Měla bys být rozumná.
Nevšímej si jí, je opilá. Přinesu ti sklenku vody.
Snad jsem tak moc neřekla!
Vím, že ta ženská byla nalitá,
ale částečně si myslím, že v tomhle měla pravdu.
Podle mě ji Satchwell vykládal, že je krásnější než dřív,
že je to jeho múza,
a ona tohle potřebovala.
Připadá mi, že se s ní Satchwell chtěl zase dát dohromady,
ne jí ublížit.
Ten den, co zmizela, mi telefonovala
a říkala, že se mnou chce mluvit o něčem důležitém.
Možná mi chtěla říct to jeho velké tajemství
a on dostal strach a rozhodl se, že udělá, čím nám tehdy vyhrožoval.
Že ji sprovodí ze světa.
Není možné, že by s ním utekla?
Nikdy by Annu neopustila.
Modlím se, abyste ji našli.
Ale nemyslím, že by mohla být pořád naživu.
To ano. Ale mrtví přece nikdy doopravdy nezmizí, že ne?
Ne, pokud je milujete.
Ten pořadač, co sis objednal, jsem ti dala do kanceláře.
Poděkování tě snad nezabije.
Díky, Pat.
- Robin už je tu? - Jo.
Přišla sem dřív než já. Celá zuřivá do práce.
Ohledně Shiftyho zatím nic, zkusím jít po jeho osobní asistentce.
Hlavně si hlídej hodiny.
- Dobré ráno. - Ahoj.
Na co to koukáš?
Spojila jsem se s kolegou Margot, doktorem Guptou.
Poslal video, které natočil na jejich posledním vánočním večírku.
Říkal, že se s námi moc rád sejde.
- Můžeš mi to poslat? - Je to ve sdílené složce.
Našla jsem Paula Satchwella. Bydlí na nějakém řeckém ostrově.
- Mám mu hodit udičku? - Nech ho plavat.
Nechci, aby se hned zahrabal pod zem.
- Kdy budeme dávat dárky? - Jaké dárky?
Narozeniny tvé partnerky? Dneska? My ostatní už pro ni dárek máme.
Ilso, potřebuju dárek pro Robin.
Co obvykle používá?
Vůbec netuším, jak se to jmenuje.
Poznáte, co je to za vůni?
Myslíte, co z ní cítím?
- Můžete mi něco doporučit? - Ano, co zkusit Carnal Flower?
Ne.
Dobře. Tak třeba tenhle je oblíbený a moc příjemně voní.
- Neznamená to...? -"Ve tvé náruči."
Všechno nejlepší. Tohle jsem ti koupil.
Díky. Moc hezké.
Promiň, že jsem pořád tady. Procházím to, co nám dala Anna.
Jo. Můžu najít něco jinýho, ale všude je "open space".
Je to problém?
- Potřebuju mezi sebou a Pat dveře. - Svou práci dělá dobře.
Proč jsi po ní chtěl tu promítačku?
George Layborn nám přinese původní spis. Prý ji budeme potřebovat.
- Našlas něco? - No... ani ne.
Ale hlavní je tohle.
Objevila jsem to na formuláři objednávky pro lékárnu.
Někdo jí vyhrožoval smrtí.
"Nech moji holku na pokoji, svině, nebo tě pošlu do pekla,
pomalu, a bude to bolet."
Tohle policie nikdy neviděla.
"Moje holka" může být něčí dcera nebo něčí přítelkyně.
Třeba měl Satchwell novou známost
a Margot se ji pokoušela před ním varovat.
Georgi.
Mám tu čtyři velký krabice. Hodily by se mi dvě ruce navíc.
Otevřu ti bzučákem.
- Unesete to? - Jo, jasně.
Jseš hodnej, že to děláš, Georgi.
Dělám to kvůli tátovi. Dost o tom případu mluvil.
Měl blbej pocit z toho, jak to tehdy řešili.
To o hlavním vyšetřovateli víte?
- To byl tvůj táta, ne? - Ne.
Ne, mýho tátu na to nasadili, když tomu prvnímu chlapovi hráblo.
Detektiv inspektor Talbot.
Vypátral, že v severním Londýně někdo unáší ženský,
a když zmizela Margot Bamboroughová,
přihodili ji k jeho vyšetřování.
On bohužel nesebral ani toho Creeda. Mezitím se totiž pomátl.
Táta z Talbota skoro nic nevytáhl. Musel začínat od nuly.
Co se stalo s Talbotovými poznámkami?
Nebyl ve stavu, aby zvládl odpovídat na otázky.
Skončil na dlouhou dobu na psychiatrii.
Co se podle tvého táty stalo Margot Bamboroughové?
Došel k závěru, že to asi byl Creed. Ale není žádný solidní důkaz.
A Creed to nepotvrdil ani nepopřel.
Chci tím říct, že jestli to nebyl Creed,
byl to někdo, kdo věděl, co dělá.
Jak to?
Tak pro začátek: zbavit se těla není jednoduché.
Zápach, vyhrabané kosti, ucpané odtoky...
Ale doktorka Bamboroughová zmizela.
Pět minut chůze, centrum Londýna, ani nebylo moc pozdě,
střízlivá, ne hloupá, a přesto už ji nikdo neviděl.
Pro mě důvod si myslet, že to nebyl Creed.
Jeho byt byl plný trofejí a kusů těl
ze sedmi žen, o nichž víme, že je zabil.
- Z doktorky Bamboroughové nic. - Můžu se podívat?
Jo, proč ne. Zatím se vzpamatuju z tahání těch krabic.
Tohle se jmenuje: "Souhrn případu a zájmových osob."
Margot Bamboroughová.
Praktická lékařka a partnerka na Klinice sv. Jana.
A tady máme zaměstnance.
Dorothy Oakdenová, sekretářka,
Janice Beattieová, praktická sestra, doktorka Margot Bamboroughová,
doktor Dinesh Gupta, doktor Joseph Brenner,
Gloria Contiová a Irene Hicksonová, obě recepční.
Gloria Contiová viděla Margot odcházet z ordinace v 18.15.
Šla opožděně na schůzku s kamarádkou
Oonagh Kennedyovou, hostinec Three Kings.
Oonagh potvrdila, že Margot byla obvykle přesná.
Zhruba v 18.45 Oonagh volá k Margot domů a mluví s chůvou, Cynthií.
Ta potvrdí, že Margot není doma a že nevolala.
Písmeno A označuje místo, kde došlo ke konfliktu mezi dvěma ženami.
Ale ty jsou později identifikovány
jako paní Fleuryová a její stará matka.
Písmeno B označuje místo, kde svědkové viděli
rychle jedoucí bílou dodávku.
Písmeno C je Klinika sv. Jana.
Podezřelí.
Roy Phipps, ve 21.00 Margotin manžel Roy volá policii.
A tohle je dobrý, poslouchejte.
Poznámky z prvního rozhovoru tvého otce s Royem Phippsem.
Řekl jste našim policistům, že podle vás
zřejmě utekla s mužem jménem Paul Satchwell?
Zdá se, že to tak nebylo.
A proč jste si to tehdy myslel?
Byl to její dávný přítel. Vím, že tu slídil kolem.
Takže jste si myslel, že spolu mají poměr?
Nic takového jsem neřekl.
Jen jsem myslel, že to stojí za prověření.
Probral jsem to s detektivem Talbotem.
Četl jste jeho poznámky?
Při průzkumu místních záznamů
jsem zjistil, že jste v té době měl problémy s vandalismem?
- Propíchlé gumy, rozbité okno? - Chuligáni. Nic víc.
Už vás nebudu zdržovat.
Vaše alibi na ten večer, co vaše žena zmizela...
Byl jste nemocný v posteli.
A to potvrdila chůva vašeho dítěte, je to tak?
Ano, správně.
Můžete popsat svůj vztah s chůvou?
Zaměstnavatel.
A nebyl jste pro Anninu chůvu někdy víc než zaměstnavatel?
Cynthia je o 12 let mladší než já. Je jí osmnáct.
- Musím klást tyhle otázky. - Taky je to má sestřenice.
"Znamená to ne? Pro záznam. Ne."
Co?
Roy a Cynthia se o sedm let později vzali.
Klasika.
- Tedy slabé alibi. - Pořád žije?
Ano. Ale k němu nesmíme. Na žádost klientky.
Tenhle chlap...
Paul Satchwell. Možná důvod, proč Roy Phipps nechce mluvit o Margot.
Má alibi. Viděli ho, jak jí v půl sedmé v kavárně v Camdenu.
Několik svědků. Musím říct, že to zní věrohodně.
Poslední pacientka, kterou Margot přijala před odchodem.
Představila se jako 'Theo'.
Policie ji vyzvala, ať se přihlásí. Ale nepodařilo se ji vypátrat.
A konečně další Margotin pacient.
Obchodník s vrstvenými skly Steve Douthwaite.
Popisují ho jako sukničkáře.
Poslední týden jejího života navštívil Dr. Bamboroughovou třikrát.
Údajně jí posílal dárky, což ale popřel.
Podle přátel prý vůbec nemocný nebyl.
Lidi ale lžou o svém zdraví pořád, nemyslíš?
Tady je to.
Steve Douthwaite, lékařská zpráva, získáno na příkaz soudu.
Stěžoval si na bolesti hlavy, podrážděný žaludek,
bušení srdce, nespavost.
Margot zapsala stres a úzkostné stavy.
- Taky pár zlomených žeber. - Prodej vrstvených skel je dřina.
Tenhle článek vyšel asi šest dní poté, co Margot zmizela.
Jak to děláte? Trvalo vám to čtyři vteřiny!
Mám předplatné do novinového archivu.
Mají tam noviny i z 19. století.
"Policie se horečně snaží zjistit místo pobytu Steva Douthwaitea,
který odjel krátce po zmizení Dr. Bamboroughové."
- Ale našli ho, ne? - Určitě.
Podle všeho ho objevili ve Waltham Forestu.
Tam byl v únoru 1975 vyslechnut.
Chystal jsem se odjet už před doktorčiným zmizením.
Opravdu ano. Sháněl jsem bydlení.
Můžete nám říct, jaké bydlení jste sháněl?
Můžeme si to ověřit u realitních agentů.
Ne, sháněl jsem přes inzeráty v novinách.
A na ten večer, kdy zmizela Dr. Bamboroughová, nemáte alibi?
Kvůli vám si ho přece nevyčaruju. Byl jsem sám doma.
Měl jsem mizerný období. Nechodil jsem moc ven.
Douthwaite podle mě pěkně kecá.
Jestli Talbotovy poznámky zmizely, odkud jsou tyhle záznamy?
Podle mě jde o přepis z místní policejní stanice.
Ne, táta se snažil dostat ke všem materiálům k případu,
ale prakticky musel začít od nuly.
Jsou tu další věci. Poslechněte si tohle.
Měl jste někdy neobvyklé sny?
Cože?
Popište své sny v období, kdy jste znal Dr. Bamboroughovou.
Kdy Talbota stáhli z případu?
V březnu nebo v dubnu 1975.
Ale ještě dvakrát Steva Douthwaitea vyslechli.
Šetření podezřelého uzavřeno.
"Bez nových důkazů nelze pokročit dál. Slepá ulička."
Zkusím ho najít.
Spoustě těch lidí bude kolem sedmdesáti, osmdesáti.
Začněte přes úmrtní listy. Ušetříte si tím čas.
Náš další podezřelý je Dennis Creed.
Sebrali ho rok poté, co dali dohromady tyhle diapozitivy.
Zabil minimálně sedm žen. Žil v Paradise Parku, v Islingtonu.
A v době Margotina zmizení byl aktivní.
Je pořád naživu, ne? Myslíte si, že bychom s ním mohli mluvit?
Bude vás jen vodit za nos. Nic užitečnýho nikdy neřekl.
Díky, Georgi.
Kdysi k nám domů přišla promluvit s tátou Anna Phippsová.
Musela na vás zapůsobit.
Jo. Hezká holka.
Pokládala tátovi otázky jako profesionálka.
Pořád jen plakala.
Svou mámu si ani nepamatuje, a přesto jí to obrátilo život naruby.
Táta by chtěl, abych pomohl.
Kdybyste cokoliv potřebovali, zavolejte. Zařídím to.
Kontaktní údaje na detektiva inspektora Talbota, máš-li.
Nejenže se táta zbláznil.
Měl i zvýšenou činnost štítné žlázy,
kterou mu diagnostikovali až po přijetí do nemocnice.
Stejně tak trpěl nespavostí.
Když ho začali léčit, zlepšilo se to.
- Jsem rád, že se z toho dostal. - Ano, měli bychom se polepšit.
Vytvářet zaměstnancům lepší podmínky, nemyslíte?
A ne je prostě vyhodit, když onemocní. Mléko? Cukr?
Ano, čím víc, tím líp, díky.
Promiňte, že o tom mluvím.
Ale pár rodin ho obviňuje, že nezvládl vyšetřování Creeda.
A ono to tak nebylo.
Dělal na tom případu s neuvěřitelným úsilím.
Byl jsem u toho. Pamatuju si to.
Kolik vám tehdy bylo?
Deset. Zrovna jsem pokazil testy do páté třídy.
Ale na tom nesejde.
Tohle má pomoct Anně Phippsové? O něm nic psát nebudete?
Klidně vám to dám písemně.
Chodíval s mámou do kostela.
A když se mu přitížilo, asi to ovlivnilo jeho uvažování.
Začal hledat zlo.
Kdy vám došlo, jak vážně je nemocný?
Když začal sypat sůl
přede dveře našich pokojů.
Mého a bratrova.
Ale proto o tom mluvím.
Vždycky to byl hodný člověk.
Myslel si, že nás chrání. A pak...
No, víte...
Ukážu vám to.
Tohle bývala otcova pracovna.
Většinou ji měl zamčenou.
To je Bafomet.
Máma ho tady našla v pláči, zavolala sanitku a tím to skončilo.
Můžu?
- Musel jste být vyděšený. - Kvůli němu, ano.
Ano, byl.
Když byl v nemocnici, máma tenhle pokoj vyklidila.
A když se vrátil domů, už o tom nikdy nemluvil.
Creed už byl v té době zavřený, takže stejně bylo po všem.
Jenže Margot Bamboroughovou pořád nenašli.
Váš otec na tom případu odvedl hodně práce.
Jenže další člověk na tom musel dělat od začátku.
I tak si nemyslím, že by práce vašeho otce byla plýtvání časem.
A nevěřím, že by manželka policisty vyhodila jeho složky do popelnice.
Jestli se část jeho práce dochovala, je šance, že by dnes mohla pomoct.
Ano, myslím si, že by si to tak přál.
- Já si jen přeju, abyste ho nesoudil. - Nebudu.
- To říkáte teď, ale... - Mám posttraumatickou poruchu.
Když jsem dnes vstával, myslel jsem, že po mně střílí.
A nejsem v tom sám. Má...
kamarádka dostala za volantem panickou ataku, málem nás zabila.
Taky ji nesoudím.
Je prostě těžké, když si lidi myslí, že někdo, koho milujete, zklamal.
- Doufám, že vám táta pomůže. - Díky.
Ještě pracuješ?
Přišel klient a nemohla jsem ho nechat ve tvé kanceláři samotného.
Ne, nemohla.
Ale teď už půjdu.
Čau, brácho.
Jak se máš? Sehnat tě je fakt fuška.
Zrovna jsem si teď říkal: "Co by asi udělal můj bratr?"
Domluvil by si schůzku.
Moc rád zaplatím. Takže nebuď naštvanej.
Nic nechci. Ale mám ještě nějakou práci.
Pat. Ještě jsi tady?
Zabilo by tě, kdybys sem šel, místo abys na mě křičel?
Mohla bys sehnat promítačku? A plátno?
- Prosím? - Moc ráda. Šestnáct, nebo osm?
Je to super osmička.
Asi tě má ráda.
Poslouchej.
Táta ví, že toho dost podělal.
Ale měl bys pochopit, že když ses objevil, hroutilo se mu manželství
a všichni kolem kapely se nějak zamotali do drog.
Co chceš, Ale?
Vydávají album, 50 let na scéně. A pořádáme párty.
Kdybys přišel, byl by moc rád.
Ne.
Ještě něco?
Co kdybys mu dal šanci?
Říkej si, co chceš, ale je to táta. A snaží se dát věci do pořádku.
Ale... Mám tě rád.
Nechci se s tebou hádat.
Ale říkám "ne".
Jasně...
Mám tě rád, brácho.
Zkus o tom přemýšlet.
Je to kluk! Rokeby, hvězda kapely Deadbeats, má dítě s fanynkou
Vypadá to, že Talbot vystavěl celou svou teorii na zvěrokruhu.
Jo. Tyhle věci nesnáším.
- V jakém jsi znamení? - Fakt nevím.
Ale no tak. Každý zná své znamení. Nedělej, že je to pod tvou úroveň.
Střelec, ascendent ve Štíru, Slunce v prvním domě.
Ne, vím to jen proto, že máma těma blbostma byla posedlá.
Co kruci znamená to Slunce v prvním domě?
Neznamená to nic.
Koukni na tohle.
"Vrah je Kozoroh."
"Kozoroh zabil Julii W." Rozhodně to vypadá, že myslí podezřelého.
Rohaté kozí božstvo. Zkus tohle vzít k soudu.
Můžeš být cvok a současně mít i pravdu.
Tos určitě přečetla z magnetu na lednici.
Prostě bychom neměli zavrhnout Talbotovy teorie kvůli jeho nemoci.
Ale když se podíváš na jeho poznámky,
jasně si myslí, že ty ženy v severním Londýně vraždí jeden člověk.
Na rovinu: většina lidí si myslí, že Margot zabil Dennis Creed.
Jo, ovšem neexistuje důkaz. Ten chlap je posedlý.
- To není dobrá policejní práce. - Já přece...
- Patří k ní tohle. - Výborně. Díky.
Když ji rozbiješ, je to 100 liber do nákladů.
- Jo, ale já ji nerozbiju. - Každopádně jsem tě varovala.
Můžeš při odchodu zhasnout?
Moc ráda.
Je velmi výkonná.
Tys byla výkonná. A nechtěl jsem tě přitom vyhodit z okna.
Moc hezká chvála.
Jo. Jdeme na to.
Sázím deset liber, že je to domácí video, kde Talbot vyvolává mrtvý.
To je Margot?
Cormorane, co je to?
Promiň, že tě sem zase tahám, ale tohle bys měl vidět.
Jedna z nejhorší věcí, co jsem kdy viděl.
Určitě je to Margot Bamboroughová?
Výška a stavba těla odpovídá.
Zkusíme zjistit, jestli měla Margot na těle jizvu.
Manžel by to věděl.
Za ním nesmíme.
Jo. Pak je to těžký. Co lékařské záznamy?
Ty ve spisu byly. O jizvě a operaci ale nic.
V Margotiných osobních papírech jsme našli tenhle vzkaz.
"Nech moji holku na pokoji,
nebo tě pošlu do pekla, pomalu, a bude to bolet."
Vynechal jste slovo.
A vy si myslíte, že je to splnění té výhrůžky?
Připadalo mi to dost pomalé a bolestivé.
Chci se na to podívat ještě jednou. Nevadí?
Myslím, že ten prsten jsem už někde viděl.
Tady.
Kruci!
Myslím, že to bude dobrý. Vyfotilas to?
Jo.
Kde jsi ten prsten viděl?
Na záznamu vánočního večírku, co ti poslal doktor Gupta.
Ti dva chlapi u dveří...
Jo.
Obraz není nic moc, ale prsten je na stejném prstu. Stejná velikost.
Máte tušení, kdo to je?
Ne. Ale ta dívka, co s ní odchází, je recepční Gloria Contiová.
A pokud víme, byla poslední, kdo viděl Margot živou.
Budeme to muset předat policii,
ale to nám sváže ruce.
Můžeš nám dát pár dní? Abychom měli něco pro klientku?
Už je to půl století, pár dní nikoho nevytrhne.
Až to přinesete, uvidím to poprvé.
Rozumím.
Jak to zvládáte, Robin?
Asi nikdy v životě jsem nebyla tak naštvaná.
Je mi fuk, jestli to bylo před půl stoletím nebo půl hodinou.
Za to, co jí udělal, nám ten chlap zaplatí.
České titulky Petr Miklica Iyuno 2023