Louise ble hele verden for meg da hun ble født.
Jeg nøt å oppdra den lille jenta. Det var så mye futt i henne.
Hun gledet seg sånn til å bli voksen.
Da alle vennene hennes begynte å spasere hjem, tenkte jeg:
"Gi deg, Brian. Slipp litt opp."
Jeg trodde at jeg hadde lært henne hvordan man forblir trygg.
Men man kan ikke forestille seg en mann som Dennis Creed.
Men nå vet jeg alt om ham.
Jeg vet at han drepte min Lou. Jeg har beviser på-
at han drepte Margot Bamborough. Han drepte trolig Kara Wolfson også.
Vi tror at Kara Wolfson ble drept av en gangster.
Hold det for deg selv. Vi håper at politiet vil etterforske saken.
Stakkars, gamle Terry. Han gikk i graven uten å vite hvor søsteren var.
Det er det jeg er redd for. Hvem skal finne jenta mi når jeg er borte?
Normale folk forstår ikke hva det vil si å få tilbake et lik.
- Jeg beklager. Det er veldig tungt. - Vel, det er frustrerende.
For jeg kan fortelle politiet om et titall steder de bør grave. Men...
...det er mye penger. Creed soner i Broadmoor. Hva betyr det for dem?
Kan du vise oss det du har om Margot?
Å ja.
Du kan ikke bruke denne før du er sikker på at du har en sak.
På grunn av måten jeg fikk tak i den på.
- Kompisen min vil havne i vansker. - Takk.
Da Creed ble satt inn i Wakefield, dro jeg opp dit i helgene.
Jeg ble venner med vaktene. Tok en drink på puben i strøket.
De hatet Creed.
Men den ene av dem rappet denne fra cella hans og ga den til meg.
"Hun sier jeg trenger behandling. En latterlig gjennomsiktig strategi."
"Jeg har lenket henne fast. Jeg pisker henne."
"Hun tror fortsatt at legeutdannelsen gjør henne overlegen."
"Den sanne utdannelsen hennes har så vidt begynt."
- Nevner han navnet Margot? - Nei, nei.
Men han skrev memoarene sine.
Har Creed noen gang snakket om Margot?
Det er ikke sånn han driver. Han hjelper aldri til.
Det han liker, er leker. Ja, leker.
Jeg skal vise deg hva jeg mener. Du må bli med meg opp til Lous rom.
Det er her jeg jobber. Det føles som om Lou er sammen med meg.
De lot meg skrive til ham på 1980-tallet.
Og det var dette han skrev tilbake.
"Brevet ditt kom for en uke siden. Jeg får sjelden..."
Brevet er langt. La meg spare deg for bryet.
Se på den første bokstaven i hver setning.
- D-I-N... - Din. Hele greia blir:
"Din datter gråt etter moren sin før hun døde."
Han undertegnet aldri brevene sine, "Din Dennis." Ikke til andre.
Han gjorde det fordi han trengte "de" i "din" og "Dennis"-
for å skrive ferdig ordet "døde".
- Viste du dette til politiet? - Nei.
Og det visste han. For de ville nektet ham å skrive.
Det ville gjøre sjansen enda mindre for å få noe av ham. Creed...
Han vil ikke snakke med meg. Jeg er bare noe han leker med.
Men du... Du er jo berømt. Kanskje han vil snakke med deg.
Jeg er lei for alt du har gjennomgått, men...
Jeg gjennomgår det fremdeles. Han vil anse deg som en utfordring.
Du er noe han kan skryte av.
Klienten vil ikke at vi skal ta en så stor risk. Vi måtte være diskré.
- Forteller Creed avisene om oss... - Jeg betaler deg! Jeg kan selge noe.
La meg være klienten. Du forstår ikke dette.
Jeg var Lous far, og jeg kunne ikke ta vare på henne og beskytte henne.
Hun er det første jeg har i hodet hver dag når jeg våkner.
Og det å få henne hjem er det siste jeg kan gjøre for henne.
Jeg trenger hjelp. Det er... Unnskyld. Jeg trenger hjelp.
Vi skal gjøre alt for å hjelpe deg med å finne datteren din.
- Send honorarkravet. Jeg betaler. - Det går bra. Vi krever ikke noe.
Jeg gjør alt arbeidet i fritiden. Jeg har jo ikke noe privatliv.
Du skal slippe å høre om det. Han ville hjelpe oss med å finne Margot.
De skribleriene er ikke i nærheten av å være en tilståelse.
- Det ser mer ut som en fantasi. - Ja. Men han kan ha rett om Creed.
- Da finner vi bare Margot via Creed. - Creed hjelper ikke folk.
Brian Tucker brukte et halvt århundre på å jobbe med datterens sak.
Hvor lang tid vil du bruke på den.
Fram til jeg løser den. Jeg tror... at selv om han dør,-
så vet han at noen prøver å finne datteren. Det betyr noe. Eller hva?
Ja. Det syns jeg.
Jeg vet at Kara Wolfson neppe vil få rettferdighet.
Og jeg vet at vi neppe finner Margot. Men jeg kan ikke la alle gli bort.
Det kan jeg bare ikke.
Jeg tror jeg trenger en halvliter.
- Hva er det der? - Pat lagde den.
Hun så bildene på veggen og tenkte at jeg ville ha en bærbar versjon.
Du liker henne, ikke sant?
Angående folk vi ikke har snakket med som ennå lever,-
iallfall så vidt vi vet, har vi Steve Douthwaite.
Han ble sist sett da han jobbet på Baxton's på Canvey-øya.
Ingen spor etter ham. Jeg har søkt i alle arkiver.
Jeg har også søkt etter Steve Jacks. Det fins ingenting.
Satchwell tar ikke imot telefoner fra oss. Alibiet hans er vanntett.
Anna ville nok likt det hvis vi kunne utelukke at han sto i med Margot.
Ja. Jeg tror vi må nærme oss ham på en annen måte.
Og Dennis Creed. Vi burde iallfall gå over bevisene om igjen.
Det er noen spørsmål der.
Ja da.
Jeg må nok ta denne. Hei, Lucy.
- Når kan du komme ned? - Hvorfor? Har det skjedd noe?
Bare prøv å komme i helgen. Kan du legge ut bildene du fant i albumet?
Det kan nok ikke vente til jul. Kan du gjøre det i dag?
Jeg er i gang. Ha det.
Jeg må ta meg av noe jeg sa at jeg skulle ordne for Joan.
Jeg begynner å jobbe med Creed.
DU ER INVITERT TIL THE DEADBEATS 50
Jeg heter Johnny Rokeby, og dette er innbydelsen din til å feire...
Du drev en butikk i Clerkenwell på 1970-tallet.
- Logoen var en stor sol... - En solsikke, ja.
Jeg lurte på noe. Hadde dere en budbil?
Ja, det hadde vi. Vi hadde en sjåfør på heltid.
Ingen telefoner her, takk.
Har du en sigarett? Jeg har ikke flere.
Jeg får en karrirett levert. Vil du ha litt?
Jeg orker ikke all chilien. Det herper fordøyelsen.
Dette stedet lager andre ting også. Liker du kylling?
Jeg skal få kylling til deg.
- God morgen. - God morgen.
God ettermiddag. Jeg har ringt rådet.
Det lå papadamer på dørstokken vår i morges.
Og noe som lignet på kylling tikka masala. Vemmelig.
- Er Robin her? - Hun var inne, men gikk ut igjen.
Sam. Jeg trenger deg som ufyselig rasshøl.
- Hva tror du om det? - Jeg må lete dypt i meg selv.
Paul Satchwell bor på Kos. Ring galleriet, barene, supermarkedene.
Hvor som helst der de kan kjenne ham. Venner, naboer.
Legg igjen beskjeder som vil irritere ham.
- Og legg igjen nummeret vårt. - Den er grei.
Hyggelig å se deg igjen.
Beklager at jeg må be om en tjeneste, men du har jo mektige venner.
Vel, én eller to. De er egentlig en hensynsløs gjeng.
Aksjene mine er ikke som de var før, men jeg skal hjelpe til hvis jeg kan.
Jeg må ha tillatelse til å snakke med en fange i Broadmoor.
- Dennis Creed. - Veldig fæl sak. Hva handler det om?
Klienten vår er slektningen til et av de angivelige ofrene.
Det er nok alt vi bør fortelle ham.
Han er knyttet til en rekke savnede kvinner.
Ja vel. Jeg tror jeg vet hvem jeg bør smiske for i Justisdeptet.
- Flott. - Noen juleplaner?
Jeg skal hjem, til Masham i Yorkshire. Hva med deg?
Jeg blir hos søsteren min, og...
Jeg tror ikke jeg kan se broren min riktig ennå. Jeg er ikke helt klar.
Hvis du vil ta en nyttårsdrink, så vil jeg gjerne prate.
Det vil jeg veldig gjerne... Venetia.
- Hallo? - Hei. Beth Spencer ringer tilbake.
- Unnskyld meg? - Jeg er sosialarbeider.
- For Delia og Samhain Athorn. - Ja visst. Altså...
Samhain sa at du fortalte ham-
at Margot Bamborough ble drept av gangsteren Nico Ricci fra nabolaget.
Kan jeg spørre deg om han nevnte at faren hans drepte folk med magi?
- Ja, vi hørte noe sånt. - Det var derfor jeg sa det.
Naboene synes alt at de er snåle. Folk må ikke tro at de er farlige.
Jeg fikk faktisk navnet av Samhain. Han er besatt av gangsterne der.
Han sliter med å huske navn, så jeg ville bruke et han kjente.
Så fint å få oppklart det.
- Har du jobbet med dem lenge? - Bare i noen år. Var det noe mer?
- Takk. - Ja vel. Ha det.
- Du har hatt det travelt. - Ja.
Jeg prøver å dra tidlig, så jeg kan begynne på lage maten.
Hvis du har noen rester...
- Jeg lager mat til deg. - Hva?
- Max' middagsselskap. -Å ja.
- Broren min kommer også. - Ja visst. Jeg gleder meg til det.
Telefonboksen er i krysset ved Albemarle Way.
- Varebilen ble sett nær parken. -Å ja.
Jeg fant ut noe om varebilen. Det var en matbutikk som leverte med varebil.
Jeg spurte sjåføren. Han innrømte at han råkjørte i området da.
Han sto ikke frem fordi... Han ville ikke bli trukket inn i en politisak.
Det var ikke Creed i varebilen.
Kampen ved telefonkiosken virker usannsynlig for meg.
Creed valgte kvinner som var fulle eller sårbare.
Han lurte dem til å drikke noe han hadde helt dop i.
Margot var edru og fortet seg for å treffe venninnen.
- Hun ville ikke stoppet for å snakke. - Vi vet at det ikke var Margot.
De to kvinnene sto frem og sa at det var dem vitnet hadde sett.
Har vi Simon Layborns avhør med vitnet?
Ja, det er bare...
Si til Mr. Satchwell at jeg må vite størrelsen for å sende sexleketøyet.
Greit, vennen min? Takk.
Galleriet som selger maleriene hans.
Er det greit for deg å leve av det der?
Jeg er overlykkelig, Pat. Jeg tror jeg har funnet kallet mitt.
Avhør med vitnet Ruby Elliot, utført den sjuende mai 1975.
Jeg så etter min sønnens nye hus og kjørte i de samme gatene to ganger.
Prøvde å lese kartet. Folk tutet hvis jeg stoppet. Alle i London er sinte.
Uansett stopper jeg og ser to kvinner foran meg, nær en telefonkiosk.
Det ser ut som om de... Ikke slåss, men det er helt klart noe.
Den korte ville nok ha den andre til å gå fortere. Det ble litt knuffing.
- Hva fikk du ut av det? - Jeg trodde den ene var for full.
Jeg tenkte ikke så mye over det da.
- Fikk du sett dem ordentlig? - Den høye hadde ei regnkåpe på seg.
Den lave hadde ei regnhette av plast over hodet. Jeg så ikke ansiktene.
Jeg forstår at da du snakket med førstebetjent Talbot,-
så trodde han at den ene kunne ha vært en mann.
Det virket som om han ville at jeg skulle si det, men jeg er usikker.
Har vi artikkelen om de kvinnene som sa det var dem?
Et øyeblikk. Her er den.
Fiona Fleury.
"Avisen sier at jeg var hardhendt mot moren min."
"Jeg ville ha henne til å gå fortere fordi det regnet sånn."
"Men det var helt klart oss vitnet så."
"Jeg hadde på ei regnhette, som hun beskrev."
De har omvendt størrelse. Fiona er minst 30 cm høyere.
Hun hadde regnhetta. Moren hadde regnkåpe.
Ruby Elliot sa det var den lave som støttet den høye.
- Hvor høy er Dennis Creed? - Kortere enn Margot.
Så Talbot kan ha hatt rett? Det kan ha vært Margot?
- Og den korte var en forkledd Creed? - Mulig, men jeg er ikke overbevist.
- Ja? - P. Satchwell er på tråden til deg.
Sett ham over.
Din lille dritt! Venner har ringt meg gråtende-
og spurt hvorfor jeg vil male rasshølene deres!
Det du gjør, er ulovlig!
Ulovlig er å fike til Margot da hun ba om å få tilbake bildene av seg.
Jeg vil bare ha ærlige svar av deg. Ellers vet du nok hva som vil skje.
Ja vel. Hva vil du vite?
SKJULT NUMMER
- Hallo? - Det er din far Johnny, Cormoran.
Jeg vil bare ta en prat. Er det greit? Er du der?
Ja. Jeg lytter.
Jeg har hørt at du leste innbydelsen til festen min.
Det er flott. Jeg vil gjerne at du skal komme.
- Jeg er opptatt. - Vel...
...det jeg helst vil si, er at jeg er stolt av deg. Forstår du det?
Al sier at du fremdeles er sint, men alle saker har to sider, hva?
Det passer ikke så godt å snakke nå.
Jeg har prostatakreft. Det vil kanskje ikke alltid være tid.
- Jeg kan leve med det. Ikke ring mer. - Men, Corm...
Tenk at noen kan være soldat under våre siste regjeringer.
Synes du kvinner burde ha rett til å kjøre bil?
- Det er et dumt spørsmål. - Ikke for Taliban. De sier nei.
Og vi prøvde å fikse det med en krig, ikke sant?
Så minn meg på hvem som styrer Afghanistan nå.
Hvordan fungerer din perfekte verden?
Vi holder A-10-flyene i hangarene og sender inn Jacques Derrida?
"Herp dem med kritikken din av Vestens tanker."
Jeg skjønner det. Du er anti-intellektuell.
- Eller så kan du svare. - Hva med pudding?
- Kan du hjelpe meg, Courtney? - Hun rydder da ikke. Hun har teorier.
Å mobbe kvinner er ikke kult. Hun er glup. En utmerkelse for avhandlingen.
Max vil gjerne høre om livet i Hæren, Comoran.
Først må jo jeg høre om Courtneys avhandling.
Dette er perfekt! Parkettplasser i en krigssone.
- For å si det enkelt... - Takk for det.
Jeg hevder at arbeid er arbeid. Kroppslig selvstyre betyr alt.
Medier er gjennomtrengelige, og begjær er ikke rent maskulint.
- Så du studerer porno? - Hvis du vil si det sånn.
Men gladporno, ikke med menneskesmuglere og mindreårige.
Hvem vil ha ostekake?
Kanskje du må gå ut av den viktorianske tankemåten.
Ett sted jeg gikk inn på, var et bordell i Kosovo.
- Der filmet de 14-åringer. - Det er noe annet. Det er voldtekt.
Nei, en industri som funderer dypt over definisjonene.
- Kan vi bytte tema? - Du omtaler deg som frelser.
- Mens du overser erfaringen fra... - Min erfaring er å takle mennesker.
Ikke å skrive 2000 ord-
som diskuterer om voldtekt er en postmoderne konstruksjon. For...
...tro meg, det skjer, for faen.
Fanken.
Jeg er så lei for det.
- Det går bra med meg. - Robin.
Max.
Hæren er... Den er grei.
Robin. Jeg er lei for det.
Og dere to... Dere er noen jævla idioter. God natt.
Å, det er deg.
Overse det. Jeg drakk før jeg kom ut.
- Hva er det? - Hva da?
- Hva faen er det? - Hva?
Du kommer sent. Selvsagt gjør du det.
Drita, fordi det bare er min nye romkamerat og familien min!
-"Faen ta dem! Robin tørker opp!" - Vent nå litt.
Så er det på tide å begynne å snakke om voldtekt.
Bare for å få frem et poeng. Jeg mente ikke...
Jeg er lei for det. Jeg sa at jeg var lei for det.
Nei. Nei. Det holder ikke.
Robin Ellacott. Legg igjen en beskjed.
Kødd.
- Hei, Lucy. - Jeg lager kaffe til ham.
- Vil du ha litt? - Ja takk.
- Jeg antar at du skal til Cornwall? - Ja. Lucy kjører.
Det er et kraftig uvær. Det går ikke noe tog.
- Jeg er lei for det, Robin. - Jeg vil ikke prate, bare ta mappene.
- Jeg blir kanskje borte i noen dager. - Det er greit.
- Robin. Jeg er virkelig lei for... - Jeg vil bare jobbe. Jeg må fokusere.
Jeg husker bare halve kvelden.
Du var suveren, Cormoran. Du fikk alle til å slappe av.
Du hjalp til med oppvasken. Den perfekte gjest.
- Det skal ikke skje igjen. - Nei, det skal det faen ikke.
Kaffen er klar, og du må pakke. De stengte nettopp A30.
- Vi må dra snart. - Er Joan...?
Ja.
Jeg vet ikke om vi rekker det. Lucy vil prøve.
Jeg er lei for det, Cormoran.
- Det blir en lang tur i bakrus. - Og Lucy er en elendig sjåfør.
Det ville gått bra med deg. Jeg er virkelig lei for det.
Jeg vet det.
Kaffe. Drikk den fort.
- Vær så god. - Takk.
Veien er stengt! Dere må kjøre tilbake.
- Vi må til St. Mawes. - Dere må bort fra veien!
- Det faller trær overalt! - Takk, betjent! Vi snur!
Vi tar til venstre i enden av veien, så prøver vi å komme over åsen.
- Hvor langt er vi nå? - Rundt fem mil.
Snu. Vi prøver å bruke gårdsveier.
Jeg skal ta noen telefoner!
Jeg har gode nyheter. Jeg fikk en E-post i dag morges.
-Å ja? - Creed lar oss intervjue ham.
Robin! Herregud! Du er fantastisk!
Jeg kan fortelle deg alt du må spørre ham om.
Ingen i verden vet mer om ham enn jeg gjør.
Du kan jo begynne med alle bevisene du måtte ha på at Creed tok Louise.
De... ga meg dette etter at de var ferdige med det.
De sa til og med da at de tror Creed drepte Lou, men de manglet beviser.
Og de trengte det ikke for å få satt ham inn.
Kavaleriet er her.
- Dave! - Jeg tenkte du ville stå fast her.
- Hei, Dave. - Hallo, Luce!
- I stand til å gå? - Det går bra.
- La oss sette i gang. Husker du Nell? - Lenge siden sist, kompis.
- Velkommen hjem, gutt. - Vi er ikke hjemme ennå. Ta på disse.
Ted!
Jeg trodde ikke at du ville klare å komme.
- Jeg trodde ikke du kom hit. - Hvordan har hun det?
Hun... ventet.
- Takk, Nell. - Ingen årsak.
Kom igjen.
- Dave. - Ikke begynn.
Kom deg inn. Hva faen var ellers vitsen med alt?
Hallo.
Har du det behagelig?
- Kan jeg hente noe til deg? - Bare sitt ned.
Bare sitt ned...
Jeg skulle ønske at jeg hadde truffet din Robin. Tar hun seg av deg?
Det er ikke sånn nå for tiden.
Jeg skal liksom ta vare på meg selv.
Du har da gjort nok av det.
Ikke vær urolig for meg.
Du er en bra mann. Jeg er...
Jeg er så stolt av deg. Den herlige gutten min.
Jeg er glad i deg, Joan.
Stick?
Kjære Ted, Cormoran og Lucy.
Jeg kondolerer. Jeg vet hvor dypt hun vil bli savnet.
Skulle ønske jeg hadde møtt Joan, men jeg føler at jeg kjenner henne.
Hun stilte opp for Cormoran i oppveksten.
Det vil jeg alltid være takknemlig for.
- Det er gode nyheter om Creed. - Creed vil bare snakke med deg.
- Jeg vet at du ikke sa ja til det... - Jeg gjør det. Selvfølgelig.
- Når er begravelsen? - Ikke før etter jul.
- Vi skal treffe Anna i morgen. - Jeg rekker ikke møtet. Beklager.
Jeg prøvde å flytte denne andre tingen... og jeg kan ikke.
Du har gjort mer enn nok. Det går bra.
Hvordan går det med deg?
Jeg snakker med deg i morgen.
Når det gjelder gamle beviser, så vi at politiet begikk én alvorlig feil.
De så bort fra en vitneforklaring om to som kjempet ved en telefonkiosk.
Jeg er redd det ikke har ført oss lenger.
Alle vi spurte, sier at moren din aldri ville forlatt deg pga. noen.
Hun sa til faren din at hun traff Satchwell.
Så han ba politiet se hos Satchwell. Det er ingen beviser på et forhold.
Jeg tror at hun ville ha litt mer oppmerksomhet fra faren din.
Jeg må si at det å vite at han traff mennene som hadde mistet kvinner...
Det betyr at han prøvde å finne henne. Han prøvde faktisk.
Jeg tror vi bør fortsette. Hva som enn må til.
Nei, hør på det jeg vil si. Roy lette etter henne.
Han ga seg først da han innså at han ikke orket det lenger.
Kan jeg spørre hva partneren din sa om å ville fortsette?
Jeg beklager. Det var upassende.
Men det var ekte. Jeg følte at hun virkelig brydde seg.
Det gjør hun. Det gjør vi begge to.
Vi er nær den summen vi ble enige om å bruke.
Drit i pengene. Dette handler om at du skal være lykkelig.
Hvis det var deg, hvis du var klienten og det var moren din,-
ville du da fortsatt å lete?
Hvis du bestemmer deg for det, kan vi gjerne ta jobben med lavere honorar.
Vi gjør det mot å få dekket kostnadene.
- Det er det vi vil. - Takk. Jeg elsker deg.
Og jeg elsker deg.
Ingen forstår at det tar så lang tid å rydde opp etter ett års ekteskap.
Jeg vil bare ha igjen egenkapitalen foreldrene mine ga meg for huset.
- Jeg har subsidiert deg. - Må jeg gå tomhendt?
Sånn at alt virker som min feil?
Jeg kan skrive til vennene dine og si det, hvis du trenger det.
Så slipper vi to å være her, men kan jobbe.
Jeg tviler på at det har så mye å si for deg. Jeg vet jo hva du tjener.
- Takk for at du snakker med Creed. - Jeg satser alt.
Vi er begge med til vi finner Louise. Selv om Robin uansett ville vært nok.
En psykologiske profil, laget av en amerikaner på 80-tallet. Veldig god.
Poenget i det hele er at Creed liker at folk tror han er glup.
Så vi spiller på forfengeligheten hans?
Han vil vente at du spiller med for å få Margots lik. Han vil nyte det.
Var han interessert i astrologi eller det okkulte?
- Den første betjenten på saken... - Jeg vet alt om Talbot.
Han ville løse saken med stjernetegn, hva? Creed likte Aleister Crowley.
De fant bøkene hans i leiligheten.
Og det fins noen teorier om at han valgte visse kvelder-
for å bortføre kvinner til satanistiske ritualer.
Vel, vi skal se på det.
Prøv å få ham til å snakke om de stedene de ikke gravde.
De stedene de sjekket, er merket med grønt. Det der er Epping-skogen.
Politiet var der da Louise ble tatt, ikke sant?
Godt gjort. Ja. Ja da, han slapp opp for steder da.
Det du bør gjøre, er å få ham til å snakke om de andre 12 stedene.
Tantas hus ved Great Church-skogen. Bueskytteren hotell i Islington.
Han var stamgjest der. Så er det den gamle kornsiloen. Den er enda en.
God ettermiddag, Deres Høyhet. Jeg bare dukker inn. Til deg.
- Går det bra med den døde doktoren? - Den savnet doktoren.
Hva klienten enn må tro. Ikke sant?
- Hvordan går det med "Sleipen"? - Bra. Nesten der. Få centimeter unna.
- Har du noen planer for jula? - Jeg skal hjem til mamma og pappa.
- Har du julestrømpene klare? - Jeg er for gammel til sånt.
- Jeg trodde du mente den var vås. - Du lot den ligge åpen.
Eller gjorde Bafomet det?
Æres den som æres bør.
Talbot var den første som innså at dette var en seriemorder.
Jeg tror fremdeles... Jeg mener... "Drapsmannen er i Steinbukken."
- Han hadde iallfall en teori. - Roy var Steinbukken hans.
Ja, men så stryker han ut hele lista over stjernetegnkoder for mistenkte.
Jeg tror han visste at han hadde tatt feil.
"Schmidt forklarer alt." Vi får få Schmidt inn hit. Pat?
- Du fant tarotkortene hans. - Mor pleide å legge dem hver dag.
Det hjalp henne med alle de gode avgjørelsene.
Kom igjen, da. Du vet jo hvordan.
Velg ett.
KJÆRESTENE
Jeg henter deg klokka ni i morgen.
Det tar to timer å kjøre til Broadmoor, med trafikken der.
- Pat? - Jeg er her fremdeles.
- Takk for dette. - Ingen årsak. Denne veien.
- Hallo, Cormoran. - Hallo, Dennis.
- Hvem jobber du for i dag, da? - Det finner du nok ut av.
Tegn på narsissisme. Å holde tilbake informasjon for å føle deg mektig.
Jeg tror at du jobber for Margot Bamboroughs datter.
Hun må vel være rundt 51 nå, ikke sant?
Hun har sikkert en del gryn. Du er ikke billig, med ryktet ditt.
Eller er det gamle Brian Tucker?
Jeg kan ikke tro at han ville betalt. Jeg er sikker på at han ennå lever.
Hvorfor er du så sikker?
Fordi noen vil trykke en artikkel i avisene når han dør.
"Far går i graven uten å få svar."
Offentligheten ser ut til å like sånne historier.
- Du kan sjekke på nettet. - Jeg bruker aldri Internett.
Jeg får ikke lov her inne. De liker å gjøre ting for å frustrere meg.
De fyller meg med medikamenter som jeg ikke trenger.
Mater meg med søppel for å ødelegge kroppen min.
Jeg burde vært i et fengsel, ikke her. Det vet de.
Jeg kunne vært veldig nyttig hvis de møtte meg på halvveien.
Så du hevder at du er tilregnelig?
Jeg forstår at det passer samfunnet å si det motsatte.
Se på verden. Menn som meg sikter seg inn mot samfunnets uønskede.
Det veloppdragne samfunnet vil ikke si det høyt.
Men de er ikke misfornøyde med at de folkene er døde.
De jobber ikke hardt for å ta oss mens vi beskjærer bort råten.
Menn som meg er nødvendige. Nietzsche visste det.
- Crowley visste det. - Jeg har hørt at du har lest Crowley.
- Anser du meg som en djeveldyrker? - Er du ikke det?
Du har vel lest om kriminalbetjent Talbot, ikke sant?
Visste du at han prøvde å løse meg ved å bruke stjernetegn?
Det gikk ikke så bra, hva?
Kanskje jeg ble født under det 13. tegnet.
Et som ikke kan klassifiseres av det vanlige systemet.
Kanskje det var derfor han ikke fikk tak i meg.
Så ikke drap i en spesiell månefase eller under rubinstjernens kult?
Vi har altså begge to lest Crowley.
Tilregnelige menn tror ikke på satan eller horoskoper.
Og jeg er tilregnelig.
Legene dine er uenige.
- Jeg vet mer om psykologi enn dem. - Og du visste litt om medikamenter.
Pentobarbital. Fenobarbital. Oppi en drink.
Det var det fagfeltet jeg var ekspert på.
Hva om en kvinne hadde drukket? Når de alt har alkohol i blodet,-
er det da ikke fare for at du dreper dem før du får dem hjem?
Jeg kunne alltid se hvor mye hun hadde drukket. Så endret jeg dosen.
- Justerte du dosen ut fra vekten? - Selvsagt.
Drakk de alltid opp det du ga dem, enda de skulle dra et annet sted?
Du tenker at dr. Bamborough var for lur til å havne i varebilen min.
Leger begår feil, som alle andre.
Du brukte ikke alltid varebilen, hva? Du traff Noreen Sturrock på en buss.
- Du ga henne en colaboks. - Brusbokser.
Justert dose for den mindre kroppen.
Kanskje du er her på grunn av lille Louise Tucker.
Klienten min er faktisk datteren til Margot Bamborough.
- Hva vil du ha ut av dette møtet? - Jeg vil tilbake... til Belmarsh.
Så jeg kan lese ferdig boka mi.
Det koster skattebetalerne 5 ganger så mye å ha meg her som i et fengsel.
- Hvor tror du at de vil ha meg? - Tilbake til fengselet.
Men offentligheten styrer ikke hvor du hører hjemme. Det gjør legene.
Tror du noen vil endre mening hvis du prater med pressen? For det går an.
Si hvor Margot Bamborough ligger. Da har jeg et lik og du en rettssak.
Erklær deg ikke skyldig, så kan du vitne. Og snakke direkte til pressen.
Jeg drepte Louise Tucker.
Jeg så henne i skoleuniformen. Hun var vanskelig å motstå.
Det var ingen planlegging. Ingen medikamenter.
Det var veldig utypisk for meg. Jeg så henne... og jeg tok henne.
Det er ingen beviser på at Louise Tucker var i kjelleren din.
Det er fordi hun aldri var i kjelleren min.
Jeg tok av henne halskjedet før jeg dumpet liket.
Det ble laget tusenvis av sånne sommerfuglkjeder.
Hva med dette, da: Hun kalte stemoren sin for "Kloa".
Hun fortalte meg hvor ulykkelig hun var hjemme.
Du kan spørre Brian Tucker hvordan jeg ellers kunne visst om det.
Det er ikke nok. Uten et lik tror de at du bare vil ha oppmerksomhet.
Da vil det aldri bli noen rettssak. Hvorfor sier du ikke hvor Margot er?
Når... jeg er tilbake i Belmarsh...
Da vil jeg kanskje klare å snakke om Margot Bamborough.
Kanskje jeg er i form til det når jeg ikke blir dopet ned.
Du er full av pisspreik, Dennis.
Jeg tror ikke at du hadde noe med verken Louise eller Margot å gjøre.
- Klar til å dra. - Kan vi ikke møtes på halvveien?
Da finner vi ut hvor lur du er.
Du finner Louise der du finner M-54.
- M-54? - Du finner henne der du finner M-54.
Vi kan kanskje snakke om Margot hvis du klarer å finne ut av den.
Det er betingelsene mine.
Jeg kjenner din type, Cormoran.
Du leser om kvinner som slåss ved en telefonboks og en varebil i høy fart.
Alle andre har tatt feil. Nå vil det bli du som får det til.
Det kan jeg sørge for. Men det blir etter mine regler.
Anmodningen om vitner var omtalt i alle avisene.
Kvinnene i telefonkiosken. Varebilen.
Det er i et titall bøker om deg. Du har sikkert lest dem alle.
- De ubesvarte spørsmålene. - Nei. Vi har besvart dem.
Det var ikke du som kjørte varebilen. Du traff aldri Margot.
Jeg utelukket deg for en stund siden. Jeg kom bare hit for Louise Tucker.
Jeg tror du er en jævla gærning. Og hvis noen spør,-
så sier jeg at du burde være her i Broadmoor fram til du råtner.
Motorvei. Motorvei. Bil.
Prøv å søke på "M-54 -motorvei, -bil".
Det er ei stjerne som heter M-54.
- Den ligger i stjernebildet... - ...Skytten.
Ja. Hvordan visste du det?
Jeg tror jeg vet hvor Louise ligger. Skytten er en bueskytter.
Ett sted Tucker sa at Creed kan ha brukt under press,-
er Bueskytteren hotell i Islington.
George Layborn?
Vi har funnet noe som ligner på et skjelett. Det er henne, ikke sant?
Hvordan fant du ut av det?
Creeds Skytten-hint var mindre snedig enn han trodde.
- Flere jævla stjernetegn. - Jeg spurte ham om dem pga. Talbot.
Han sa at Talbot kanskje ikke tok ham fordi han var født under tegn nr. 13.
- Nummer 13? - Han kødder nok bare.
Han ler ikke nå, hva? Jeg bør gå tilbake.
Sier du noe til faren, så er det ikke offisielt før vi har sjekket tennene.
Du vet Creed sa at han ble født under tegn nr. 13?
"Umulig å klassifisere."
Jeg slo opp det 13. tegnet. Det fins, som en del av et stjernetegnsystem-
som en amerikansk astrolog utviklet på 70-tallet. Gjett hva han het.
Stephen Schmidt. "Schmidt forklarer alt." Alt dette ble strøket ut-
da Talbot ville bruke Schmidts 14 tegn på de mistenktes fødselsdager.
Det var sprøtt nok fra før av.
Ja da. Men poenget er at Schmidts system gir andre stjernetegn.
Den ene av dem, Steve Douthwaite, blir en steinbukk.
"Steinbukk dreper Julie W."
Så jeg søkte i lokalavisarkiver etter navnene Julie og Steve over ti år,-
med Canvey-øya og ferieleiren som søkekriterier.
Jeg tror at jeg har funnet Julie W.
Julie Wilkes jobbet i byrået som drev leiren Baxton's på Canvey-øya.
Hun døde mens Douthwaite jobbet der.
Like etter at Carl Oakden skrev artikkelen om at han byttet navn.
Den nevner til og med Julies tidvise kjæreste Steve.
"Kollega i leirbyrået Steve Jacks, som avslo å snakke med oss."
Hvordan døde Julie?
Hun ble funnet flytende i leirens basseng, beruset.
Politiet avhørte Steve, men han ble aldri siktet.
Han sluttet hos Baxton's én uke senere.
Se hva jeg fant i Talbots notatblokk.
Det er en togbillett til Canvey-øya, fra uka før han ble tvangsinnlagt.
Jeg tror at Douthwaite var det siste han fant ut av.
Jeg sjekket en av ekskjærestene hans som tilsynelatende begikk selvmord.
Margot blir legen hans. Han sender konfekt-
og ber om å treffe henne hver uke. Og plutselig... forsvinner hun.
Så flytter han, og den nye kjæresten blir funnet druknet hos Baxton's.
Talbot lette etter en seriemorder.
Jeg tror at han kan ha funnet en.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno