C.B. STRIKE: GLASUL SÂNGELUI
Când s-a născut, Louise a devenit lumea mea.
Am crescut-o cu mare drag. Era plină de viaţă.
Abia aştepta să se facă mare.
Când toţi prietenii ei se întorceau singuri acasă,
mi-am zis: "Brian, lasă-i puţină libertate."
Credeam că am învăţat-o cum să se protejeze.
Dar nu îţi prea poţi imagina că există oameni ca Dennis Creed.
Acum ştiu totul despre el.
Ştiu că a ucis-o pe Lou a mea.
Şi am probe că a omorât-o pe Margot Bamborough.
E foarte posibil s-o fi omorât şi pe Kara Wolfson.
Kara Wolfson, credem, a fost ucisă de un gangster.
Nu spuneţi asta nimănui. Sperăm ca poliţia să intre pe fir.
Bietul Terry!
S-a dus la mormântul ei, neştiind ce s-a ales de sora lui.
De asta mă tem. Când n-o să mai fiu, cine o s-o mai caute pe fata mea?
Oamenii normali nu înţeleg ce înseamnă să primeşti cadavrul înapoi.
Îmi pare rău. Sigur e foarte dureros.
E frustrant, pentru că aş putea spune poliţiei unde s-o caute,
dar costă mult. Creed e după gratii.
Ce mai contează pentru ei?
Ne puteţi arăta ce aţi găsit referitor la Margot?
Da.
N-o puteţi folosi decât dacă aveţi probe clare,
din cauza felului în care am obţinut-o.
- Prietenul meu ar avea probleme. - Mulţumesc.
Când Creed a ajuns la Wakefield,
am început să merg acolo în weekend.
M-am împrietenit cu gardienii, cu care mă îmbătam la pub.
Îl urau pe Creed.
Dar unul dintre ei a furat asta din celula lui şi mi-a dat-o.
"Îmi spune că am nevoie de tratament. Strategia ei e penibil de clară."
"Am legat-o în lanţuri, o biciuiesc,"
"dar ea încă se crede superioară, pentru că e doctor."
"Abia a început să primească adevărata educaţie."
O pomeneşte pe Margot?
Nu. Dar îşi scria autobiografia.
Creed a vorbit vreodată despre Margot?
Nu aşa merg lucrurile. El nu e dispus să ajute.
Lui îi plac jocurile psihologice. Aţi auzit bine.
O să vă demonstrez. Trebuie să urcaţi în camera lui Lou.
Aici îmi desfăşor activitatea. Simt că Lou e cu mine.
În anii '80 mi-au permis să-i scriu. Asta mi-a scris el.
"Am primit scrisoarea ta acum o săptămână. De regulă, nu am voie..."
E o scrisoare lungă. Permite-mi să-ţi uşurez munca.
Uită-te la prima literă a fiecărei propoziţii.
"F-I-I-C-A..."
Fiica. Rezultă următorul mesaj:
"Fiica ta şi-a pomenit mama înainte să-şi dea duhul."
El nu se semna în scrisori.
"Doamne-ajută! Dennis" Doar pe asta a semnat-o.
A făcut asta fiindcă avea nevoie de două litere D
pentru "dea duhul".
- Le-ai arătat-o poliţiştilor? - Nu. Ştia că n-o s-o fac.
Nu l-ar mai fi lăsat să scrie
şi ar fi scăzut şansele să aflu ceva de la el.
Creed refuză să discute cu mine. Îi place să mă chinuiască.
Dar tu eşti celebru. E posibil să discute cu tine.
Îmi pare rău pentru lucrurile pe care le-aţi îndurat...
Suferinţa nu s-a încheiat.
Te-ar considera o provocare. S-ar lăuda în faţa ta.
Clienta noastră n-ar dori să ne asumăm asemenea riscuri.
A cerut o anchetă foarte discretă.
Creed s-ar putea lăuda că se vede cu noi...
Atunci, vă plătesc eu. Vând câte ceva. Vreau să fiu eu clientul.
Nu înţelegeţi.
Sunt tatăl lui Lou şi n-am putut să am grijă de ea, s-o protejez.
Mă gândesc la ea în fiecare dimineaţă când mă trezesc.
Mai pot doar s-o aduc acasă.
Am nevoie de ajutorul vostru. Iertaţi-mă, dar vreau să mă ajutaţi.
Ne vom da silinţa să vă găsim fiica.
- Trimiteţi-mi o factură. Vă plătesc. - Nu-i nevoie. Nu vă taxăm.
Fac eu toată treaba.
O s-o fac în timpul liber. Nu e ca şi cum am viaţă personală.
N-o să te deranjez cu nimic.
A încercat să ne ajute s-o găsim pe Margot.
Acele propoziţii nu pot fi considerate o mărturisire.
Pare o poveste.
Bine... Dacă are dreptate în privinţa lui Creed,
atunci, doar Creed ne poate ajuta s-o găsim pe Margot.
Creed nu ajută pe nimeni.
Brian Tucker a petrecut 50 de ani în căutarea fiicei lui.
Tu cât timp o să-i aloci?
Până o găsesc? Cred...
Chiar dacă moare,
măcar ştie că cineva încearcă să-i găsească fiica.
Cred că e un lucru important. Nu eşti de acord?
Sunt de acord.
Probabil că n-o să se facă dreptate pentru Kara Wolfson.
Probabil că n-o s-o găsim pe Margot.
Dar nu-i pot lăsa pe toţi să scape. Nu pot.
Cred că am nevoie de o bere.
- Ce ai acolo? - E de la Pat.
A văzut pozele de pe perete şi a creat o versiune portabilă.
Aşa-i că îţi este dragă?
Referitor la oameni rămaşi în viaţă, cu care nu am vorbit,
îl mai avem, din câte ştim, pe Steve Douthwaite.
Ştim că ultima dată a lucrat la Baxtons, Canvey Island.
N-am găsit nimic de el. M-am uitat peste tot.
N-am găsit nimic nici despre Steve Jacks.
Satchwell încă ne ignoră apelurile şi are alibiuri bune.
Cred că Anna ar aprecia
dacă am confirma faptul că n-avea o aventură cu Margot.
De acord. Ar trebui să schimbăm abordarea cu el.
Şi Dennis Creed. Ar trebui măcar să reanalizăm toate probele.
Mai avem întrebări.
Trebuie să răspund. Bună, Lucy!
- Când poţi veni? - De ce? S-a întâmplat ceva?
Încearcă să vii în weekend.
Poţi încărca pozele pe care le-ai găsit pentru album?
Nu cred că putem aştepta până la Crăciun. O poţi face astăzi?
Rezolv. Pa!
Trebuie să rezolv ceva pentru Joan.
Mă ocup eu de Creed.
Sunt Johnny Rokeby. Vă invit să celebraţi...
Aveaţi un magazin în Clerkenwell, în anii '70.
- Aveaţi ca logo... - Floarea-soarelui, da.
Aveaţi cumva o dubiţă pentru livrări?
- Da. Şi un şofer cu normă întreagă. - Nu puteţi vorbi la telefon aici.
Ai o ţigară? Mi s-au terminat.
Am comandat un curry. Vrei o porţie?
Nu pot consuma ardei iute. Îmi distruge stomacul.
Au multe în meniu. Îţi place puiul?
O să-ţi iau nişte pui.
- 'Neaţa! - 'Neaţa!
Bună ziua!
Am sunat la administrator.
Am găsit turte lângă uşă, azi-dimineaţă.
Şi o porţie de pui tikka masala.
Dezgustător!
- Robin n-a venit? - A fost la birou.
Dar a plecat.
Sam, te rog să fii un ticălos nesuferit. Ce părere ai?
Trebuie să trag de mine.
Paul Satchwell locuieşte în Kos. Sună la galeria lui, la barurile din zonă,
la toate locurile în care ar putea fi cunoscut. Prieteni, vecini...
Lasă nişte mesaje care o să-l enerveze.
- Nu uita să-i laşi numărul nostru. - S-a făcut!
- Mă bucur mult să te revăd. - Scuze că trebuie să-ţi cer o favoare.
Ştiu că ai prieteni sus-puşi.
Am câţiva.
Sunt oameni foarte nemiloşi. Şi nu mai sunt ce am fost.
Dacă te pot ajuta, o s-o fac. Despre ce e vorba?
Trebuie să discut cu un prizonier de la Broadmoor.
- Dennis Creed. - Oribil. De ce?
Familia unei presupuse victime de-ale lui ne-a angajat.
Atât ar trebui să-i spunem.
A fost legat de mai multe femei dispărute.
Bine.
Cred că ştiu pe cine pot linguşi de la Direcţia Penitenciare.
- Minunat! - Ai planuri de Crăciun?
Merg acasă, în Masham, Yorkshire. Tu?
O să stau cu sora mea.
Nu cred că sunt pregătită să mă văd cu fratele meu.
Dacă vrei să bem un pahar anul viitor, mi-ar plăcea să mai stăm de vorbă.
Mi-ar face mare plăcere, Venetia.
- Bună! - Bună!
Beth Spencer la telefon. M-aţi sunat.
Îmi pare rău...
Sunt asistentă socială. Răspund de Delia şi de Samhain Athorn.
Sigur. Samhain mi-a spus că i-aţi zis
că Margot Bamborough a fost ucisă de un gangster local, Nico Ricci.
Am o întrebare. V-a zis că tatăl lui omora oameni cu vrăji?
- Da, ne-a zis ceva de genul ăsta. - De-asta i-am zis.
Vecinii deja îi cred ciudaţi.
Nu vrem ca lumea să-i creadă periculoşi.
Am aflat numele de la Samhain. E obsedat de gangsterii locali.
Cum nu prea reţine nume, am zis să folosesc unul pe care îl ştia deja.
Mă bucur că ne-am lămurit. Lucraţi cu ei de multă vreme?
De câţiva ani. Mai aveţi întrebări?
- Mulţumim. - La revedere!
- Ai fost ocupată. - Da.
Vreau să plec mai devreme, ca să încep să gătesc.
Dacă ai mâncare de ieri...
- Gătesc pentru tine. - Pentru mine?
- Petrecerea lui Max. - Da...
Vine şi fratele meu.
Bine. Abia aştept.
Telefonul public e la intersecţia cu calea Albermarle.
Dubiţa a fost văzută în zonă.
Am aflat câte ceva despre dubiţă.
Un magazin alimentar folosea o dubiţă pentru livrări.
Am vorbit cu şoferul. A recunoscut că mergea cu viteză în zonă.
N-a spus nimic fiindcă...
Nu voia să fie implicat într-o anchetă a poliţiei.
Dubiţa nu era condusă de Creed.
Mi se pare ciudată lupta de lângă telefonul public.
Creed viza femei bete sau vulnerabile,
pe care le păcălea să consume băuturi în care punea ceva.
Margot nu consumase alcool, se grăbea să se vadă cu prietena ei.
De ce s-ar fi oprit să discute cu el?
Ştim că nu era vorba de Margot. Cele două femei au contactat poliţia
şi au zis că martorul le văzuse pe ele.
Avem stenograma discuţiei cu acel martor?
Da. E fix...
Spune-i dlui Satchwell că nu-i pot trimite jucăriile sexuale
dacă nu îmi confirmă mărimea. Bine, scumpo? Mulţumesc.
Am vorbit cu cineva de la galeria unde îşi vinde picturile.
Nu te deranjează că faci asta pentru bani?
Sunt încântat, Pat! Cred că mi-am găsit chemarea.
Discuţia cu martorul Ruby Elliot, din data de 17 mai 1975.
Căutam noua locuinţă a fiului meu.
Am mers pe aceleaşi străzi de cel puţin două ori.
Mă uitam pe hartă. Lumea mă claxona dacă opream...
- Toţi londonezii sunt tare furioşi. - Asta-i clar.
În fine, am oprit maşina.
Şi am văzut două femei lângă un telefon public.
N-aş zice că se certau, dar era o tensiune între ele.
Cred că cea scundă încerca s-o facă pe cealaltă să meargă mai repede.
- Dar poate că s-au îmbrâncit. - Ce părere v-au lăsat?
M-am gândit că una dintre ele o fi băut prea mult.
Nu le-am dat prea mare importanţă.
- Le-aţi văzut bine? - Cea înaltă purta trenci.
Iar cea scundă avea o pelerină de ploaie cu glugă.
Mă tem că nu le-am văzut feţele.
Când aţi vorbit cu inspectorul Talbot,
el a crezut că, de fapt, una dintre femei era bărbat.
El voia să spun asta, dar nu pot fi sigură de asta.
Mai avem articolul despre femeile care au spus că ele erau?
Numai puţin.
L-am găsit.
Fiona Fleury.
"Nu-mi convine că articolul preciza că am îmbrâncit-o pe mama."
"Voiam s-o fac să meargă mai repede, fiindcă ploua torenţial."
"Dar e cert că martorul ne-a văzut pe noi."
"A descris perfect pelerina mea de ploaie."
Era invers. Fiona era clar mai înaltă.
Ea purta pelerină de ploaie, iar mama ei, trenci.
Iar Ruby Elliot spunea că cea scundă o ajuta să meargă pe cea înaltă.
Ce înălţime are Dennis Creed?
- E mai scund decât Margot. - Poate că Talbot a avut dreptate.
Ar fi putut să fie Margot.
Iar femeia scundă ar fi putut să fie Creed deghizat.
E posibil, dar nu sunt convins.
- Da? - Paul Satchwell e pe fir.
Fă-i legătura cu mine.
Nenorocitule! Prietenele mele m-au sunat plângând,
ca să mă întrebe de ce vreau să le pictez anusul!
Ceea ce faci e ilegal!
Ilegal e că ai pocnit-o pe Margot Bamborough când ţi-a cerut pozele.
Vreau doar adevărul de la tine.
Dacă nu-l aflu, cred că ştii ce te aşteaptă.
Bine. Ce vrei să ştii?
- Alo! - Bună, Cormoran!
Sunt Johnny, tatăl tău.
Putem vorbi puţin?
Mă auzi?
Da, te ascult.
Mi s-a spus că ai deschis invitaţia la petrecerea mea.
- Mă bucur. Aş vrea să vii. - Sunt ocupat.
Vreau doar să ştii că sunt mândru de tine. Mă înţelegi?
Al spune că încă eşti supărat, dar nu ştii versiunea mea.
Nu e momentul ideal pentru discuţia asta.
Am cancer la prostată. Nu prea mai avem mult timp.
Nu mă deranjează gândul ăsta. Nu mă mai suna.
Cormoran, te rog...
Cum poate justifica cineva rolul de soldat pentru ultimele guverne?
Crezi că femeile ar trebui să aibă dreptul să şofeze?
E o întrebare tâmpită.
Talibanii sunt de altă părere. Ei spun că nu.
Şi am încercat să remediem problema cu un război, nu?
Cine conduce Afghanistanul acum?
Cum stau lucrurile în lumea ta perfectă?
Ţinem avioanele în hangare şi-l trimitem pe Derrida?
Jacques, dă-i pe spate cu părerile tale negative despre filozofia occidentală!
- Am înţeles. Urăşti intelectualii. - Sau ai putea răspunde la întrebare.
Trecem la budincă? Courtney, mă poţi ajuta?
Courtney nu strânge farfurii. Se rezumă la teorii.
Să ştii că ridiculizarea femeilor nu dă bine.
E isteaţă. Lucrarea ei de disertaţie a fost lăudată.
Cormoran, Max vrea să afle mai multe despre viaţa de soldat.
Da, dar după ce aflu mai multe despre disertaţia lui Courtney.
E perfect! Văd conflictul din prima linie.
- În termeni simpli... - Apreciez.
Am argumentat că munca e muncă, că fiecare răspunde de corpul lui,
că mass-media e toxică, că nu doar bărbaţii au dorinţe.
Deci studiezi pornografia.
Dacă vrei s-o spui aşa.
Dar pornografie frumoasă, nu pornografie cu minore, nu?
Cine vrea cheesecake?
Poate că ar trebui să priveşti dincolo de perspectiva victoriană.
Am păşit într-un bordel din Kosovo,
unde filmau fete de 14 ani.
- E o altă situaţie. Vorbim despre viol. - Cormoran...
Oamenii care fac asta suferă mult din cauza terminologiei greşite.
Putem schimba subiectul?
Te consideri salvator, ignorând complet experienţa de viaţă...
Experienţa mea a presupus interacţiuni cu oameni,
nu prezentarea violului în 2 000 de cuvinte ca un concept postmodernist.
Credeţi-mă, se întâmplă foarte des.
Rahat!
- Îmi pare foarte rău. - Sunt bine.
Robin!
Max...
În armată este... bine.
Robin, îmi pare rău.
Cât despre voi doi...
Sunteţi mari idioţi. Noapte bună!
Tu erai...
Ignoră-mă. Am băut dinainte să vin.
Ce e?
Ce e? Chiar mă întrebi asta?
Ce e?
Ai venit târziu, ca de obicei. Ai venit beat,
fiindcă te aşteptau doar colegul meu şi rudele mele. Dă-i dracu'!
- Robin o să rezolve. - Numai puţin!
Apoi ai început să vorbeşti despre viol!
Ca să mă fac înţeles. Nu voiam să...
Auzi... Îmi pare rău. Am zis că-mi pare rău.
Nu.
Nu, nu e suficient.
Robin Ellacott. Lasă-mi un mesaj.
Idiotule...
Bună, Lucy!
Îi fac o cafea. Doreşti şi tu?
Da. Mulţumesc.
Presupun că te duci în Cornwall.
Da. Mă duce Lucy. Urmează o furtună puternică.
Nu circulă trenurile.
- Robin, îmi pare rău. - Nu vreau să discut cu tine.
Am venit să iau dosarele.
- O să lipsesc câteva zile. - Nu-i nimic.
- Îmi pare rău pentru aseară. - Vreau doar să-mi fac treaba.
Trebuie să mă concentrez.
- Nu-mi amintesc prea multe. - Ai fost minunat, Cormoran.
Ai fost o companie plăcută, m-ai ajutat să spăl vasele.
Ai fost musafirul perfect.
- N-o să se repete. - Asta-i cert.
Am făcut cafeaua. Grăbeşte-te! Au închis A-30-ul.
Trebuie să plecăm în curând.
- Joan e... - Da.
Nu ştiu dacă o să ajungem la timp. Lucy vrea să încercăm.
Îmi pare rău, Cormoran.
- E drum lung când eşti mahmur. - Iar Lucy conduce groaznic.
Aş fi preferat să mergi tu.
Şi îmi pare nespus de rău.
Ştiu.
Cafeaua. Te rog s-o bei repede.
- Poftim, Robin! - Mulţumesc.
- Drumul e închis. Faceţi cale întoarsă. - Trebuie să ajungem la St. Mawes.
Trebuie să părăsiţi drumul. Cad copaci peste tot.
Mulţumim. Facem cale întoarsă.
Dacă facem stânga în spate, putem încerca s-o luăm peste deal.
- Cât mai avem? - Vreo 45 km.
Întoarce! Încercăm s-o luăm pe drumuri de ţară.
O să dau nişte telefoane.
Am veşti bune. Am primit un e-mail azi-dimineaţă.
Da?
Creed a acceptat să discute cu noi.
Robin, Dumnezeule! Eşti minunată!
Îţi pot spune tot ce trebuie să-l întrebaţi.
Nimeni nu ştie mai multe despre el decât mine.
Începeţi cu informaţiile care arată că Louise a fost răpită de Creed.
Mi-au dat colierul când nu le-a mai trebuit.
Mi-au spus că bănuiau că Lou a fost ucisă de Creed,
dar n-aveau probe suficiente. Nu le trebuiau ca să-l bage după gratii.
Au venit ajutoarele.
- Dave! - Mă gândeam că o să fiţi aici.
- Bună, Dave! - Bună, Luce! Gata de plimbare?
- Mă descurc. - Să-i dăm bice!
- Îl mai ştii pe Nell? - A trecut ceva timp, amice.
- Bine ai revenit acasă! - Încă n-a ajuns acasă.
Poftim! Luaţi astea pe voi!
Ted!
Nu credeam că o să ajungeţi la timp.
- Nu-mi mai făceam speranţe. - Cum e?
V-a aşteptat.
- Mulţumesc, Nell. - Cu drag!
- Să mergem! - Dave...
Nu începe. Intră! De ce ne-am mai chinuit?
Bună!
Eşti bine?
Vrei să-ţi aduc ceva?
Ia loc.
Ia loc...
Păcat că n-am cunoscut-o pe Robin a ta.
Are grijă de tine?
Relaţia nu mai este aşa.
Trebuie să-mi port singur de grijă.
Ai făcut asta prea mult timp.
Nu-ţi face griji pentru mine.
Eşti un băiat bun.
Sunt tare mândră de tine.
Băiatul meu minunat...
Te iubesc, Joan.
Stick?
"Ted, Cormoran şi Lucy,"
"sincerele mele condoleanţe. Ştiu ce mult o să vă lipsească."
Aş fi vrut s-o întâlnesc pe Joan... Dar simt că am cunoscut-o.
I-a fost alături lui Cormoran în copilărie.
Văzând cum este el acum, o să-i fiu mereu recunoscătoare.
Vestea despre Creed e minunată.
Creed vrea să discute doar cu tine. Ştiu că nu ţi-ai dorit asta...
O fac. Sigur că o s-o fac.
Când e înmormântarea?
După Crăciun.
Mâine ne vedem cu Anna.
Nu pot să ajung mâine. Îmi pare rău.
- Am încercat să reprogramez... - Robin...
- Nu pot. - Ai făcut destule.
E în regulă.
Cum te simţi?
Vorbim mâine.
Referitor la probe, poliţiştii au făcut o eroare gravă.
Au desconsiderat declaraţia unui martor
care a văzut încăierarea dintre doi oameni lângă un telefon public.
Mă tem că n-am aflat mai multe.
Toţi cei cu care am vorbit
au spus că mama ta nu te-ar fi abandonat pentru nimeni altcineva.
Mama ta i-a zis tatălui tău că s-a văzut cu Satchwell.
De-asta le-a zis el poliţiştilor să meargă acasă la Satchwell.
Nimic nu arată că ar fi avut o aventură.
Cred că mama ta voia mai multă atenţie de la tatăl tău.
Sinceră să fiu...
Ştiind că s-a văzut cu ceilalţi bărbaţi cărora le dispăruse o persoană dragă...
Înseamnă că încerca s-o găsească.
A încercat.
Cred că ar trebui să mergem mai departe cu orice preţ.
Ascultă-mă! Roy a căutat-o.
S-a oprit când a înţeles că situaţia era copleşitoare.
De ce a spus partenera ta că voia să continue?
Îmi pare rău. A depăşit măsura.
Au fost cuvinte sincere. Mi-a lăsat impresia că îi pasă.
Îi pasă. Amândurora ne pasă.
Suntem aproape de limita bugetului.
Dă-i naibii de bani! Vorbim despre fericirea ta.
Dacă ai fi fost în postura ei,
dacă tu ai fi fost clientul, iar Margot, mama ta,
ai fi continuat căutările?
Dacă hotărăşti că vrei să faci asta, putem să-ţi oferim un tarif mai mic.
Am suporta noi diferenţa.
Asta ne dorim.
Mulţumesc.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Nimeni nu înţelege
de ce sunt complicaţii aşa de mari la o căsnicie de un an.
Vreau doar avansul pe care mi l-au dat părinţii mei pentru casă.
- Eu am plătit restul. - E musai să nu-mi rămână nimic?
Ca să pară că e numai vina mea?
Dacă asta vrei, le pot spune asta prietenilor tăi.
În loc să ne facem treaba, pierdem vremea degeaba.
Mă îndoiesc că e o mare pagubă pentru tine.
Nu uita că ştiu cât câştigi.
Apreciez că ai acceptat să discuţi cu Creed.
Sunt dedicat cazului. Te ajutăm s-o găseşti pe Louise.
Deşi n-ai nevoie de altcineva când o ai pe Robin...
Profilul psihologic. A fost realizat de un american în anii '80.
E foarte bine făcut.
Pe scurt, Creed vrea ca oamenii să-l creadă inteligent.
Vrei să-l periem?
Se aşteaptă să fiţi vicleni, ca să găsiţi trupul lui Margot.
- O să savureze discuţia. - Era pasionat de astrologie?
Sau de satanism?
Primul detectiv care a preluat cazul...
Ştiu totul despre Talbot. Voia să rezolve cazul folosind zodiacul, nu?
Creed e fanul lui Alastair Crowley. Avea cărţile lui în apartament.
Există câteva teorii despre faptul că a ales anumite nopţi
ca să răpească femeile pentru ritualuri satanice.
O să ne interesăm de asta.
Încercaţi să-l faceţi să discute despre locuri ignorate de poliţie.
Locurile verificate sunt marcate cu verde. Aici e pădurea Epping.
Poliţia căuta deja cadavre acolo când a fost răpită Louise, nu?
Bravo! Da. Nu prea mai avea unde să le ascundă cadavrele.
Încercaţi să-l faceţi să discute despre aceste 12 locuri.
Casa mătuşii lui de lângă pădurea Great Church.
Era un client fidel la hotelul Arcaşul, din Islington.
Ar mai fi vechiul grânar.
Ziua bună, Majestatea Ta! Astea sunt pentru tine.
- Ce mai ştiţi de doctoriţa moartă? - Doctoriţa dispărută.
Îi ziceţi clientului ce vrea să audă. Corect?
Cum merge treaba cu Shifty?
Bine. Suntem foarte aproape.
- Ai planuri de Crăciun? - O să-mi vizitez părinţii.
Ţi-ai pregătit ciorapii?
Sunt prea bătrână pentru asta.
- Parcă ziceai că sunt prostii. - Ai lăsat-o deschisă.
Sau să fi fost mâna lui Bafomet?
Talbot a fost primul susţinător al teoriei criminalului în serie.
Cred încă...
"Criminalul e Capricorn." Măcar avea o teorie.
Roy era Capricornul lui.
Dar apoi a renunţat la lista suspecţilor care avea la bază zodiacul.
Cred că ştia că se înşelase cumva.
"Schmidt lămureşte situaţia." Hai să apelăm la Schmidt!
I-ai scos cărţile de tarot.
Mama le folosea zilnic, pentru a o ajuta să ia decizii inspirate.
Haide, e clar că te pricepi!
Alege o carte.
AMOREZII
Vin să te iau mâine, la 09:00.
Ar trebui să facem vreo două ore până la Broadmoor.
- Pat! - N-am plecat.
- Mulţumim. - Cu plăcere. Pe aici...
Salut, Cormoran!
Salut, Dennis!
Pentru cine lucrezi astăzi?
Mă aştept să-ţi dai seama.
Un semn al narcisismului,
ascunderea informaţiilor, ca să te simţi mai puternic.
Cred că lucrezi pentru fiica lui Margot Bamborough.
Cred că are în jur de 51 de ani. Probabil că a strâns câţiva bănuţi.
La ce reputaţie ai, sigur ai un tarif mare.
Sau lucrezi pentru bătrânul Brian Tucker?
Nu ştiu de unde ar avea el bani. Sunt destul de sigur că trăieşte.
De ce eşti aşa de sigur?
Fiindcă moartea lui ar fi făcut subiectul unui articol de presă.
"Un tată decedat înainte de a se lămuri..."
Publicul aprecia asemenea articole.
Ai putea să te uiţi pe internet.
N-am folosit internetul niciodată. Nu am acces aici.
Le place să facă lucruri pentru a mă frustra.
Îmi bagă pe gât pastile de care n-am nevoie,
îmi oferă numai lături, ca să-mi distrugă corpul.
Ar trebui să fiu la închisoare, nu aici. Toţi ştiu asta.
Le-aş putea fi de mare ajutor dacă ar lăsa de la ei.
Crezi că eşti lucid?
Înţeleg că e spre binele societăţii să susţii contrariul.
Uită-te la lumea asta!
Oamenii ca mine vizează indivizii indezirabili.
Oamenii cu obrazul fin n-ar recunoaşte asta,
dar nu sunt tocmai afectaţi de moartea acelor oameni.
Nu îşi dau silinţa să ne prindă, fiindcă îi scăpăm de lepădături.
E nevoie de oameni ca mine.
Nietzsche ştia asta.
- Crowley ştia asta. - Am auzit că îţi place Crowley.
Crezi că sunt satanist?
Nu eşti?
Ai citit povestea inspectorului Talbot, nu?
Ştiai că a încercat să mă prindă apelând la zodiac?
Nu i-a prea ieşit. Corect?
Poate că m-am născut în a 13-a zodie,
care nu apare într-un sistem clasic.
Poate că de-asta n-a putut să mă prindă.
N-ai ucis în funcţie de fazele Lunii sau pentru secta Stelei Însângerate?
Deci amândoi am citit scrierile lui Crowley.
Oamenii lucizi nu cred în Satana sau în horoscop.
Iar eu sunt lucid.
Doctorii tăi nu sunt de acord.
Sunt un psiholog mai bun decât ei.
Aveai şi cunoştinţe farmacologice.
Pentobarbital, fenobarbital... Strecurate într-o băutură.
Asta era specialitatea mea.
Ce se întâmpla dacă femeia era băută?
Dacă avea alcool în sânge,
nu exista riscul să moară înainte s-o duci acasă?
Îmi dădeam seama cât băuse fiecare. Schimbam cantitatea.
Cantitatea era în funcţie de greutate?
Desigur.
Toate terminau băutura pe care le-o ofereai?
Chiar dacă trebuia să ajungă în altă parte?
Crezi că dr. Bamborough era prea isteaţă ca să ajungă în dubiţa mea.
Doctorii fac greşeli, ca tot omul.
Dar n-ai folosit mereu dubiţa. Corect?
Ai cunoscut-o pe Noreen Sturrock în autobuz. I-ai dat o doză de cola.
Dozele de suc îmi permiteau să ajustez cantitatea pentru femei plăpânde.
Poate că ai venit să mă întrebi de biata Louise Tucker.
Lucrez pentru fiica lui Margot Bamborough.
Cu ce vrei să te alegi din discuţia asta?
Vreau să mă întorc la Belmarsh, unde îmi pot termina cartea.
Ţinerea mea aici e de cinci ori mai costisitoare decât la închisoare.
Unde crezi că ar vrea cetăţenii să stau?
La închisoare, dar nu publicul decide unde îţi este locul.
Asta depinde de doctori.
Crezi că o să te ajute cu ceva dacă discuţi cu mass-media?
Fiindcă ai putea face asta.
Dacă îmi zici unde e îngropată Margot Bamborough,
eu mă aleg cu un cadavru, iar tu, cu un proces.
Dacă pledezi nevinovat, poţi urca în boxa martorilor.
Şi te poţi adresa direct jurnaliştilor.
Am omorât-o pe Louise Tucker.
Am văzut-o în uniforma ei şcolară. Mi-a fost greu să mă abţin.
Crima n-a fost premeditată. N-am drogat-o.
Mi-am încălcat tiparul.
Am văzut-o şi am răpit-o.
Nu există probe că Louise Tucker ar fi fost în subsolul tău.
Pentru că n-a ajuns în subsolul meu.
I-am luat colierul înainte să-i ascund trupul.
Există mii de asemenea coliere.
Hai că-ţi spun altceva...
Îi spunea Claws mamei ei vitregi.
Mi-a spus că era tare nefericită acasă.
Întreabă-l pe Brian Tucker cum aş fi putut afla asta.
Nu e suficient.
În lipsa cadavrului, o să spună că vrei atenţie.
N-o să se ajungă la proces.
Ce-ar fi să-mi spui unde e Margot?
Când mă întorc la Belmarsh,
o să pot vorbi, poate, despre Margot Bamborough.
Poate că o să abordez subiectul ăla când o să am mintea limpede.
Eşti un mincinos, Dennis.
Nu cred că le-ai ucis pe Louise şi pe Margot.
- Am terminat. - Ce-ar fi să laşi de la tine?
Hai să aflăm cât de isteţ eşti!
O s-o găseşti pe Louise la M-54.
- M-54? - O găseşti unde găseşti M-54.
Dacă îi dai de capăt, poate o să vorbim despre Margot.
Asta e condiţia mea.
Ştiu ce fel de om eşti, Cormoran.
Ai citit că două femei s-au încăierat lângă un telefon public.
Ai citit despre dubiţa care mergea cu viteză.
Crezi că tu o să fii primul care elucidează misterul.
Te pot ajuta cu asta.
Dar eu stabilesc regulile.
Anunţul pentru posibili martori a fost în toate ziarele.
Femeile de lângă telefon, dubiţa... Au apărut în toate cărţile despre tine.
Presupun că le-ai citit pe toate.
- Întrebările fără răspuns. - Nu.
Am găsit răspunsurile. La volanul dubiţei nu erai tu.
N-ai cunoscut-o pe Margot. Te-am scos din calcul de ceva timp.
Am venit aici doar pentru Louise Tucker.
Cred că eşti nebun de legat.
Dacă mă întreabă cineva, o să spun că meriţi să mori la Broadmoor.
Autostradă, maşină...
Încearcă să cauţi M-54 fără autostradă sau maşină.
Există o stea numită M-54.
- Se află în constelaţia... - Săgetător.
Corect. De unde ştii?
Cred că ştiu unde e îngropată Louise.
Săgetător e sinonim pentru arcaş.
Brian Tucker ne-a zis că unul dintre locurile folosite de Creed
a fost hotelul Arcaşul, din Islington.
George Layborn.
Am găsit ceea ce pare a fi un schelet.
Ea e, nu?
Cum v-aţi dat seama?
Creed ne-a dat un indiciu mai simplu decât credea despre Săgetător.
Ale dracu' zodii...
L-am întrebat de zodii datorită lui Talbot.
A zis că Talbot nu l-a putut prinde,
pentru că s-a născut în a 13-a zodie.
- A 13-a? - Probabil că râdea de mine.
N-o să mai râdă după asta.
Mă întorc. Dacă vorbiţi cu tatăl ei,
spuneţi-i că o să ne lămurim abia după analiza dentară.
Creed a zis că s-a născut în a 13-a zodie?
În afara oricărui tipar.
M-am documentat. Există a 13-a zodie într-un sistem zodiacal cu 14 zodii
creat în anii '70, de un astrolog american. Ghici cum îl cheamă!
Steven Schmidt.
"Schmidt lămureşte situaţia."
Talbot încerca să aplice sistemul cu 14 zodii în cazul suspecţilor lui.
O mare nebunie...
Ştiu, dar ideea e alta.
Zodiile oamenilor se schimbă în sistemul lui Schmidt.
Unul dintre ei, Steve Douthwaite, devine Capricorn.
Capricornul a ucis-o pe Julie W.
Am căutat într-o arhivă jurnalistică locală
numele Julie şi Steve pe o perioadă de zece ani,
aplicând ca filtre Canvey Island şi tabăra de vacanţă.
Cred că am găsit-o pe Julie W.
Julie Wilkes a lucrat în tabăra Baxton, din Canvey Island.
A murit pe când Douthwaite lucra acolo,
la scurt timp după ce Carl Oakden a scris articolul despre el.
În articol e menţionat iubitul lui Julie, Steve.
"... un alt angajat al taberei, Steve Jacks, care n-a vrut să discute cu noi."
Cum a murit Julie?
A fost găsită în piscina taberei, cu mult alcool la bord.
Poliţiştii l-au interogat pe Steve, dar nu l-au pus sub acuzare.
Şi-a dat demisia după o săptămână.
Uite ce am găsit în carneţelul lui Talbot!
Un bilet de tren până la Canvey Island,
eliberat cu o săptămână înainte să fie compostat.
Cred că ultimul lucru pe care l-a făcut a fost să afle de Douthwaite.
M-am interesat de o fostă iubită a lui, care, cică, s-a sinucis.
Când Margot i-a devenit doctoriţă,
i-a trimis cutii de bomboane şi a insistat s-o vadă.
Apoi, ea a dispărut brusc.
Apoi, el s-a mutat şi noua lui iubită a fost găsită înecată la Baxton.
Talbot căuta un criminal în serie.
Şi cred că e posibil să-l fi găsit.
Traducerea şi adaptarea ALEX HANGANU