Kal-El, mitt framtida barnbarn.
Det här är historien om huset El.
Vårt slut har ännu inte skrivits.
Men det var så här vi började.
Vår historia handlar om uppoffringar och triumfer.
Hur huset El ledde en revolution mot tyranni.
Historien om din släkt handlar inte om hur vi dog-
-utan om hur vi levde.
200 år innan du föddes fick huset El nästan sitt slut.
Och jag blev nästan den sista i vårt led.
Det började den dagen då min farfar stod åtalad för högförräderi.
Den dagen växte en fruktansvärd ny makt fram i Krypton-
- och satte stopp för allt som vi tidigare hade känt till.
Val från huset El.
Jag erbjuder dig en sista chans att lova att vara lojal mot hans eminens -
- Raos röst.
Vänta dig inte för mycket.
Hör här... Det gamla rådet finns inte längre.
De har alla redan svurit trohetseden. Alla utom du.
Du är vår största vetenskapliga tänkare.
Tänk på allt du har åstadkommit. Vill du kasta bort det?
Jag har vidtagit åtgärder för att skydda mitt arbete.
Försök förneka det om du vill, men vi är inte ensamma i universum.
Krypton är sårbart!
Och det räcker inte att be till honom för att rädda den.
Val från huset El, för att ha gjort uppror mot staten -
- tvingar du mig att fälla dig för uppvigling!
Du döms härmed till döden!
Namnet El kommer att strykas från medborgarregistret.
Din familj kommer att tas ifrån alla rättigheter och privilegier.
Ni saknar nu rang!
Utan gille, utan namn...
...utan heder.
Du valde fel sida.
Kom ihåg, Seg... Fortsätt att tro på en bättre morgondag!
Farfar! Jag älskar dig!
Nej! Farfar!
Var är pengarna, Seg?
50 000!
Vad väntar du på?
Jag minns något om 30.
Kom igen... Upp med dig!
Okej... 50, då. Men bara för att ni verkar så trevliga.
Varför så förvånad? Trodde du inte att vi skulle hitta dig?
Du ser inte ut att kunna hitta ditt arsle, och ändå är du den smarta.
Så var det med det.
Jag förtjänar det. Jag borde nog be om ursäkt.
Hälsa din fru och din syster att jag kommer att bli sen i kväll.
Bra jobbat!
Om det är allt du har att erbjuda blir jag nog inte så sen ändå.
Du har alltid någon smart replik. Men säg mig då...
Varför har du mitt vapen riktat mot dig?
Ta det lugnt. Mitt vapen är större. - Betala dem nu, Seg.
Betala bara.
Lugn nu!
Hej då!
Ja, ja, lugna ner er!
Till de som trodde han skulle klara mer än 1 minut och 37 sekunder -
- ett stort grattis. Resten får betala.
Kom igen, dags att betala!
1 minut och 37 sekunder är imponerande.
Varför är det alltid jag som måste provocera de korrupta ämbetsmännen?
Det är väl bara så det är.
Dessutom har du bra uthållighet och ett slagvänligt ansikte.
Ditt såg allt mer slagvänligt ut allt eftersom tiden gick.
- Hur mycket fick vi? - 280, minus 50 för skadorna.
Inte illa. Och roligt, dessutom.
Ja, för dig kanske det är roligt.
Jag måste sticka.
- Kan jag gå bakvägen? - Varför det?
De vänliga ämbetsmännen gick ut på framsidan.
Gratis dryck i en timme framöver!
Tyvärr... Det är väl bara så det är.
Du får inte gå... Jag tar det här från din andel!
- Var har du varit? - Hej, pappa.
- Vad har hänt? - Det blev en bra kväll.
En förtjänst på 150. Inte illa, va?
- Säg inte att du och Camden luras? - Okej, jag säger inget.
Om ni fortsätter så...
- Vi tar det i morgon. - Det är morgon, Seg.
- Om de ser att du är ute... - Får jag jobba i lägren. Jag vet.
- Men vi behöver pengarna. - Jag kan ta extra skift.
- På gillet? - Ja.
För de som dödade farfar och tvingade oss att bo här? Jättebra.
Nu måste jag gå.
- Seg... - Jag vet... Förlåt. Det var dumt.
- Gör det ont? - Ja, väldigt.
- Börja använda hjärnan i stället. - Vi får väl se.
- Pappa glömde medicinen. - Jag tar med den till honom.
- Du är fortfarande berusad. - Det är då jag jobbar som bäst.
- Du ser bedrövlig ut. Och stinker! - Okej, jag tvättar av mig först.
Jag vill inte dra mer skam över familjen.
MILITÄRGILLET
Blanda inte ihop glöd och styrka.
Förmågan att stänga av känslor i strid skiljer levande från döda.
Sagitari Zod!
Vapen eller handstrid?
Välj åt din tilltänkta, Dev-Em.
Hand mot hand.
- Be om nåd. - Nej.
Nåd!
Black Zero, yttermarkernas bestar, fraktioner inom andra stadsstater.
Alla vill de utplåna oss.
Vi är Sagitari, spetsen på spjutet som vakar över den här staden.
Vi ber aldrig om nåd.
Och vi visar det aldrig!
Förstår du, Lyta-Zod?
Ja, mor.
LAGSTIFTARGILLET
Ni kallar er själva frihetskämpar, men strider mot folket i Kandor City.
Ni påstår er slåss för jämlikhet, men orsakar blodspillan och kaos.
I dag tar det slut.
Ni har alla funnits skyldiga till högförräderi -
- för att ha understött terroristorganisationen Black Zero.
- Vi borde inte vara här, Seg. - Jag vet, men han är ju i kammaren.
- Inga ranglösa i den här sektorn. - Jag vet, men min far behöver en sak.
- Gå, annars grips ni. - Vi går. Bra jobbat på din post.
Ers nåd, kan ni ge de dömda deras sista välsignelse?
- Han har en bomb! - Död åt Raos röst!
Seg!
Herregud!
Det var modigt gjort, Seg. Vi står i tacksamhetsskuld till dig.
Visst hatar du mig?
Jag tog livet av en man du älskade och tog ifrån din familj er rang.
Raderade er framtid innan den ens kunde skrivas.
Visst fyller du 23 snart?
Om du fick en rang skulle du bli gillesmedlem.
Kanske till och med få tillstånd att bindas vid någon.
- Men jag har ingen rang, sir. - Inte än.
Under vissa omständigheter kan rådet återinrätta en familjs rang.
- Va? - Jag har talat med genetikrådet.
De säger att du skulle passa bäst i forskargillet.
Du kommer att tilldelas ett nytt efternamn.
Mitt namn.
Vex.
Nyssa här har inte parats ihop med någon än.
Hon är min yngsta dotter och du kommer att bindas med henne.
Han är ett fantastiskt val, far.
Välkommen till familjen, Seg.
- Det var helt oväntat. - Jaså?
Jag visste att du skulle få både rang och fru i dag.
- Jag fällde en terrorist också. - Vi, men du kan få ta åt dig äran.
Jag vill inte bli en Vex.
Varför inte? Du får bättre mat, bättre luft och bättre is.
- Du blir en av dem igen. - Inte som El.
- Och du borde också få en rang. - Sluta nu, Seg!
När du väl blir en Vex...
Får jag någonsin se dig här igen så ger jag dig stryk.
- Ner på knä! - Vad gör han här?
Lämna sektorn, medborgare.
Gå, sa jag!
- Låt bli, Seg. - Hallå där!
Han har jobbat i yttermarkerna i mer än 50 cykler.
Lämna sektorn, ranglöse. Du och den utbrände.
Kan du förklara dig, Sagitari?
Jag skickade bort eventuella hot när den här skithögen angrep.
- Han är en gammal man! - Jag tar det här, Dev.
Ligg ner, ranglöse! Händerna på ryggen!
Jag registrerar honom. Du får ta hand om den andra idioten.
- Vad fan gör du, Seg? - Tänker du lossa på handfängslet?
Jag gillar dig så här.
Hela staden är på sin vakt och du bråkar med väktarna.
De är ju helt ostyriga. Brukar inte ditt folk ha disciplin?
De är handplockade av Rösten, utvalda för sin hängivenhet.
Toppen. Alla är galna nu.
- Vänd dig om. Vad menar du med det? - Det förklarar jag senare.
- Vad har du gjort med handen? - Mor och jag har tränat ihop.
I morgon kväll. Kom inte för sent.
Tänk inte ens tanken. Jag vill inte slåss.
Vem är du? Och hur går du klädd?
- Är det ett gille? - Nej, det är Detroit Tigers.
Var tyst och lyssna på mig. Jag har rest genom tid och rum.
Det här kommer att låta helt sjukt, men lyssna ändå.
Okej...
Jag heter Adam Strange.
Jag kommer från planeten Jorden flera hundra år från nu.
Jag varnar dig. Någon från framtiden kommer för att förstöra Krypton.
Visst...
Varför det?
För att ditt barnbarn blir universums största hjälte någonsin.
Om ingen ändrar det förflutna för att se till att han inte föds...
- Mår du bra? - Jag börjar få ont om tid. Här.
Du måste hitta borgen. Du måste rädda Stålmannen.
Var...?
Den är lite annorlunda, men visst är det vårt släktmärke.
- Vad sa killen nu igen? - Något om mitt framtida barnbarn.
På en annan planet. Detroit, tror jag.
Och... något om en borg.
- Jag tar hand om den här. - Varför det?
- Vad är det med den? - Symbolen är ju förbjuden.
Den är för farlig att bära omkring på.
Särskilt när du ska få en rang.
"Vi", menar du väl?
- Vi ska få en rang. - Nej, så går det inte till.
Erbjudandet gäller bara dig. Vi får inte följa med.
Jag tänker inte lämna er här nere.
Du får en chans till ett nytt liv.
Gå nu. Du ska snart vara i begynnelsekammaren.
Okej.
Men vi har inte diskuterat klart.
Jag älskar er. Hej då!
- Vi måste berätta. - Han är inte redo.
Om Val hade rätt kvittar det om han är redo.
BEGYNNELSEKAMMAREN
Tänk att våra förfäder bar barnen i sina livmödrar.
Det verkar så ineffektivt.
Efter dig.
Oraklet förutsäger produkten av ert förbund.
Barnet blir en pojke.
Hans namn, Cor-Vex.
Han kommer att bli frisk och av god karaktär.
Han kommer att passa bäst till lagstiftargillet.
Han kommer att leva 173 cykler och ädelt tjäna hans nåd.
Vilka moderskänslor det ger.
Cor-Vex... Han såg i alla fall stilig ut.
Besvärar det inte dig att veta exakt hur hans liv kommer att bli?
Jag är en av fem döttrar. Det är ett mirakel att jag får bindas vid någon.
Jag tar det jag kan få. En ranglös grabb med ett agg.
- Du accepterade allt din far sa. - Så naiv kan du väl inte vara?
Du är en förrädares barnbarn.
Om din far binder dig vid oss är det för att tämja dig.
Till och med en fruktad El kan tvingas in i fållan.
- Jag är en bricka i ett spel. - Det är alla för min far.
Även jag.
Dessutom är du inte helt motbjudande.
Jag kan lära dig mycket om livet här uppe.
Min far tror bara att det var han som valde ut dig.
- Hur är hon? Nyssa-Vex. - Hon är intressant.
Roligare än man kan tro när hon slappnar av.
Jag är glad för din skull.
Jag ska bindas vid Dev om två veckor.
Innan rådet tog över allt var bindningen ett val.
Tyst nu.
Jag vill bara ha det här.
Dig...
Just nu.
Ranglöse! Varför är du ute efter utegångsförbudet?
Hej! Jag har jobbat över och glömde bort tiden.
- Jag är på väg hem. - Det råder terrorvarning.
Det är ingen fara.
- Upp mot väggen. - Måste vi...?
Vad är det här?
- Var är han? - Titta där nere!
Han gick nog åt andra hållet!
- Hoppa in, Seg! - Mamma?
- Vad är det frågan om, mamma? - Börja inte nu.
Det är farligt att vara med Lyta-Zod. Om hennes mamma får veta det...
- Har du följt efter mig? - Du skulle låta bli solstenen.
- Då vet du vad det är? - Ja. Jag är ledsen.
Det är därför jag är här. Du ska få veta sanningen.
- Så du stal en skimmer? - Lånade.
Vi behöver den för att ta oss dit vi ska.
Välkommen till din farfars Ensamhetens borg.
Prova.
Han hade rätt.
Killen som gav mig solstenen, Adam... Stället finns faktiskt.
Jag vet inte hur han kände till det, men visst finns det.
- Varför har ni inte berättat något? - För att skydda dig.
Om pappa fick som han ville skulle du inte ha fått veta -
- men jag tyckte att det var dags.
Borgen... Det var väl på grund av den som de dödade farfar?
Val ville verkligen bevisa att vi inte är ensamma i universum.
När rådet avbröt hans arbete kom han hit och fortsatte i smyg.
Hittade han något som han inte borde?
Något som förtärde andra världar och en dag skulle nå Krypton.
Han försökte varna rådet, men de tystade honom.
Din far och jag trodde honom, men vi kunde inget göra.
Efter Vals död kunde vi inte ens ta oss in här.
Din farfar var ingen förrädare. Han var en hjälte.
Han försökte skydda Krypton.
Han trodde så mycket på det att han var villig att dö för det.
Vi måste slutföra hans arbete tillsammans.
Militära spaningsfarkoster. De spårade nog skimmern. Kom!
Jag har raderat navigationsdatan, så de hittar inte borgen.
Snart förstår de vem som tog den.
Nu måste vi gå, Seg. Skynda på!
- Låt ingen annan ta solstenen. - Jag lämnar dig inte, mamma.
Du behöver den för att slutföra Vals arbete. Förstår du? Iväg nu!
- Hoppa in! Mamma? - Jag följer inte med.
Sluta, mamma! Nej!
Du är gripen! Upp med händerna!
Vänd upp och ner på hela stället!
En skimmer blev stulen i går. Din son syntes i närheten.
Om han kommer hem igen ska jag säga att ni var här.
Du förstår väl att vi inte behöver gripa dig levande?
- Berätta var han finns. - Det är slöseri med tid.
Min son stal inte skimmern. Det var jag.
- Jag tjänar Black Zero! - Grip henne!
Du ska inte vara här, Seg.
Vi berättar sanningen och ger dem solstenen.
Det här är större än mig. Det handlar om hela vår civilisation.
Ut med honom! Han har aldrig varit här.
Säg att han inte var delaktig i det här förräderiet.
Du vet väl att våra barn älskar varandra?
Det är därför du skyddar honom.
Min dotters liv ska inte få förstöras på grund av din sons misstag.
Döden är inte det enda som rådet kan hota med -
- och absolut inte det värsta.
Jag vet vad de kan göra.
Berätta då allt du vet om Black Zero, så får Seg leva.
Och jag lovar dig en bra död.
Som Val fick?
General Zod, den åtalade säger att hon agerade ensam.
Kan ni förklara för oss?
Våra skannrar fann två biosignaturer i den stulna skimmern.
De tar fel.
När ni greps sa ni att ni stöttar Black Zero.
Jag sa det de ville höra -
- för att få stå inför Kandors folk och säga dem sanningen.
Vi är inte ensamma! Tro inte på deras lögner!
- Val-El hade rätt! - Det räcker!
Den enda som ljuger här i dag är du!
För 14 cyklar sedan dömde vi din svärfar till isen.
Och nu påstår du samma saker som han!
Säg sanningen.
Du stal skimmern för att försöka hitta Val-Els hemliga borg.
Var det inte så?
Men hittade du den?
Vem var med dig i skimmern?
- Vem var din medbrottsling, Charys? - Pappa...
Säg sanningen!
Nej, du får inte göra det...
Straffet för högförräderi är otvetydigt.
För din makes och din sons skull...
- Jag älskar dig... - Det var jag! - Nej, Ter!
Jag var Charys medbrottsling.
Grip honom!
- Pappa! - Nej!
- Nej, snälla...! - Nej, mor!
Nej!
Gör vad som helst. Hitta den!
- Varför är borgen så viktigt? - Vapen, teknologi.
Val-Els eftermäle får inte tillfalla Black Zero.
Black Zero? Snälla!
Ter skyddade sin son. Charys erkände av samma anledning.
Vi kunde ha förhört dem om de hade levt.
- Jag följde lagen. - Det fanns alternativ.
Men som ett trubbigt verktyg valde du att döda dem båda.
Om jag inte kände dig skulle jag tro att du var barmhärtig.
De visste vad du skulle göra om de gav upp.
Har du glömt huset Els beslutsamhet?
Det borde du ha tänkt på innan du erbjöd honom till din dotter.
Du gav Seg en rang inom forskargillet.
Du tror att du kan kontrollera honom.
Jag är bara ett trubbigt verktyg, Daron...
...men jag skulle tänka om.
Ers nåd... Jag såg er inte.
Jag beklagar verkligen.
Om jag kunde ändra på det som min mor gjorde...
Hon dödade mina föräldrar, Lyta. De var allt jag hade.
Du har fortfarande mig.
Du har själv sagt det. Det måste få ett slut.
Vi kan aldrig vara tillsammans. Särskilt inte nu.
Vart ska du?
- Tack! - Varsågod.
- Var har du varit? - Jag måste sticka.
Jag måste få vara ensam. Kan du hjälpa mig?
Vad behöver du?
Det fungerade! Solstenen öppnade verkligen borgen.
- Vad gör du här? - Jag letar efter dig.
- Mina föräldrar dog på grund av dig. - Vad menar du?
Du gav mig solstenen och jag hittade det här stället.
Nu är mina föräldrar döda för att de ville skydda mig!
De dog för att skydda allt det här.
Men det spelar väl ingen roll?
Vad gör du här om du verkligen tror det?
Jag vet inte vad jag gör här.
Om jag kan slutföra farfars arbete dog inte mina föräldrar förgäves.
Men på grund av dig...
...är hela min familj borta.
Du tror bara att du är den siste.
Den här tillhör ditt barnbarn, Kal-El.
Med betoning på El.
- Varför blir det så? - Det är som ett timglas.
När manteln är borta är vår tid ute.
Då kommer Stålmannen att ha utplånats.
Det handlar inte bara om ditt barnbarn.
Den där saken som är på väg nöjer sig inte bara med Krypton.
Den är ute efter allt.
Vad menar du?
Den rör sig från planet till planet.
Den erövrar civilisationer...
...och förstör flera miljarder liv.
Den kallas "världssamlaren".
Men dess sanna namn...
...är Brainiac.
Jag beklagar dina föräldrars död.
Men de offrade sig för att de visste att hotet måste stoppas.
Och de trodde att du kunde sätta stopp för det.
Kanske klarar du det, kanske inte.
Men den enda viktiga frågan är: Är du villig att försöka?
Text: Ellinor Larsen www.sdimedia.com