Val från huset El, du döms härmed till döden!
Din släkt saknar nu rang. Utan namn och utan heder.
Nej! Farfar!
- Han har en bomb! - Död åt Raos röst!
Det var modigt gjort. Du ska få ett nytt efternamn.
Mitt namn. Vex.
Vi ber aldrig om nåd.
- Förstår du, Lyta-Zod? - Ja, mor.
- Vad fan gör du, Seg? - Tänker du lossa på handfängslet?
Nyssa är min yngsta dotter. Du kommer att bindas med henne.
- Kul för dig. - Jag vill inte vara en Vex.
Du får bättre mat och bättre luft.
- Du blir en av dem igen. - Inte som El.
- Mamma? - Lyssna nu.
Din farfar var ingen förrädare, utan en hjälte.
Min son stal inte skimmern. Det var jag.
- Vem var din medbrottsling, Charys? - Jag!
Jag heter Adam Strange. Någon från framtiden vill förstöra Krypton.
Den tillhör ditt barnbarn, Kal-El. Snart rinner tiden ut.
Den kallas "världssamlaren", men dess sanna namn är Brainiac.
Dina föräldrar offrade sig för att de visste att hotet måste stoppas.
Och de trodde att du kunde sätta stopp för det.
- Tillhör den verkligen mitt barnbarn? - Ja.
Varför är då inte han här? Varför är du det?
Han skickade mig i stället.
Jag är känd där jag kommer ifrån. Jag kan teleportera mig långt bort -
- med hjälp av en zetastråle.
Häftigt namn, va? Jag hittade på det själv.
Men bara en passagerare kan följa med - jag.
Och den är lite nyckfull.
Tror du mig inte? Hur tror du att jag kom in i borgen?
Tror du att jag gick över isen för att komma hit?
Allt som jag säger till dig är sant. Tro mig.
Det kvittar om jag tror dig. Jag kan inte hjälpa dig.
- Vad är det med dig? - Vad vill du mig?
Jag förstår ingenting. Mina föräldrar hann inte förklara.
Vi kan lösa det tillsammans.
Jag har inte tid. Jag måste till Kandor.
Tid? Vi har ingen tid alls.
Brainiac kommer, och väntar inte på att du ska slutföra dina sysslor.
Det handlar om miljontals liv, så skärp till dig nu!
Jag bryr mig inte om hur stor du är på Detroit. Det här är Krypton.
Du har fått mitt svar.
Jag måste ha tagit miste.
- Den heter Jorden. - Va?
Jag är stor på planeten Jorden, inte Detroit.
Stråla dig då tillbaka dit. Jag har en person att ta itu med.
Vänta!
Kan jag få skjuts till stan?
- Vem ska du prata med? - Daron-Vex.
- Vad är han nu igen? - Högste fredsdomare.
Jaså, fredsdomare? Han har säkert massor av värdefull information.
- Låt bli, Strange. - Jag bara påpekar det.
Utnyttja honom för att komma åt stans rymdsensorer.
De kommer att visa livsformen som är på väg hitåt.
- Om du vill hedra dina föräldrar... - Nämn inte mina föräldrar.
Jag vet hur jag ska hedra dem. Jag ska bara komma nära honom -
- utan att bli gripen på en gång.
Du tänker uppenbarligen hämnas. Låt bli det.
Kolla åtminstone upp det jag säger. Om jag har fel kan du hämnas sen.
Men om jag har rätt kan du samarbeta med mig.
Och när vi är av med rymdvarelsen hjälper jag dig mot idioten. Överens?
Du utmärker dig i såna kläder. Gå till Kern på tavernan.
Han ger dig nya kläder.
Allvarligt?
- Hej, Seg. Vi har letat efter dig. - Säkert.
Ranglöse amatör.
Var inte dum nu!
- Ni hade väl inte sönder något? - Nej då. Han klarar sig.
Det är säkrast. Du kan gå nu.
Vad är det här?
Min far väntar på dig tillsammans med hans nåd.
Tvätta av dig och byt om.
Du vill inte låt dem vänta länge till. Tro mig.
Du ska bära husets Vex sigill.
Vi har väntat på er. Länge.
Ursäkta, far. Det var mitt fel.
Då så, Seg...
Du är intresserad av masken.
Det är första gången du ser de många ansiktena så nära.
Ett ansikte för var och en av våra gamla gudar.
Cythonna, Telle -
- Lorra, Mordo, Yuda.
Och så den enda samma guden, vår högste gudom, Rao.
Han som tände solen.
Förr tillbad vi alla gudarna. Nu är det bara en.
Vet du varför?
Vid skapelsen tittade Rao ut över kaoset och såg förslösad potential.
Så han bildade stjärnorna och planeterna -
- och den mest fulländade av dem blev Krypton.
Vår planet är en symbol för helt realiserad potential.
Men den är också karg och ogästvänlig.
Vi skyddas bara av kraftkupolen.
Och det enda som skyddar kupolen är...
...ordning!
Tyvärr valde dina föräldrar kaos.
Jag måste veta om du avser att följa i deras fotspår.
Nej.
Din installationsceremoni kommer att hållas i morgon kväll.
Då blir du officiellt en Vex. Kom inte för sent.
Du kan gå.
Ställ er i kö och kom och hämta era nya vapen.
De kan spränga bort hela brösthålan.
De är lättare och snabbare.
Ta hand om den.
Kommendör! Vad händer här?
Har mamma inte sagt det? En ny offensiv.
Vi ska röka ut Black Zero hos de ranglösa.
- Det ser ut som om vi ska ut i krig. - Ja, det är klart vi ska.
De ranglösa är inte vår fiende. Det är Black Zero.
Vem orkar skilja terroristerna -
- från de vanliga, ranglösa skitarna?
Då så! Vem vill krossa de ranglösas huvuden?
Nu gör vi det!
Quex har rätt. Namnet El var redan förknippat med motstånd -
- bland de ranglösa. Det såg avrättningen av Val-El till.
Med Ter och Charys har Black Zero fått nya martyrer.
- De var inte terrorister. - De erkände.
Det är säkert deras son också.
Men han får gå bland oss i gillena. Det är inte rätt.
Du vet hur Quex är. Det kommer att sluta med ett blodbad.
Jag bryr mig inte om ärren. Ibland glömmer jag bort att jag har dem.
Och smärtan i axeln som jag vaknar av varje dag.
Den klarar jag också av.
Men jag klarar inte av vetskapen att de skyldiga aldrig hittas.
Att de får leva fria medan min familj...
Alla ranglösa är kanske inte med i Black Zero, men de skyddar dem.
Prata inte om oskyldiga liv.
Primus-Zod, kan vi talas vid?
- Snabbt. - Den nya offensiven...
- Vad är det med den? - Den leder bara till mer förbittring.
Folket är nog splittrat som det är.
Black Zero mördade nästan Raos röst.
Han blev räddad av en ranglös.
De skulle aldrig riskera sina liv för honom om vi förstör det lilla de har -
- eller efter att du sköt ner två av deras egna på tribunalen.
Jag avrättade två terrorister -
- som drog vapen mot fredsdomaren. Det är min plikt.
Tänk noga efter innan du säger något mer, Lyta.
Varför försvarar du de ranglösa så fort tillfälle bjuds?
Jag vill bara tro att det finns ett annat sätt.
Du har varken rätt eller rang att ifrågasätta det här.
Med tanke på träningen på sistone borde du fokusera på din överlevnad.
Varken mer eller mindre. Har du förstått det?
Klart och tydligt, Primus.
Jag fick ditt meddelande. Mår du bra?
Det som hände mina föräldrar...
Jag vet att det inte hade med dig att göra.
Men jag kan inte glömma det din mamma gjorde.
Jag förstår.
Jag vet inte vad jag ska göra nu.
Det är mycket i livet som vi inte kan styra över.
Bara du vet vad du bär inom dig. Vad du är kapabel till.
Du måste bara vara sann mot dig själv. Det gäller oss båda.
Seg... Du ser bekymrad ut.
Grubblar du på något?
Det gäller mina föräldrar. Jag vill utföra en traditionell begravning.
Det är tyvärr uteslutet. Dina föräldrar dog som statens fiender.
Jag beklagar, Seg.
Jag förlorade mina föräldrar när jag var några år yngre än du.
Jag trodde att jag aldrig skulle återhämta mig, men det gjorde jag.
Det kommer du också att göra.
Du påminner mig om honom. Din farfar, alltså.
Du blir snart en Vex.
Det är nog dags att prata om våra två hus förflutna.
Jag kanske kan hjälpa dig att förstå vad som hände då för längesen -
- med din farfar.
Ingen förstår hur mycket jag beundrade Val.
Vi stod varandra så nära en gång.
Men det som Val sysslade med hotade hela vår livsstil.
Han utvecklade ett avancerat datasystem -
- men vägrade förstås att avslöja var det fanns.
Med hjälp av tekniken påstod han sig ha upptäckt en närvaro -
- flera miljoner ljusår bort.
Han sa att den samlade på världar -
- och till slut skulle ge sig på Krypton.
- Men ni trodde honom inte. - Givetvis inte.
Du förstår, Seg...
Även storslagna män kan tappa fotfästet.
Det är det tragiska. Utan det kunde Val ha gjort mer för folket.
Hans arv kunde ha levt vidare för evigt så att han blev odödlig.
Hans arv kanske kan leva vidare.
Om ni verkligen beundrade honom, låt mig då fortsätta hans arbete.
Hans tidigare arbete med forskningsgillet.
Låt mig tjäna Kandor som han gjorde.
Oj, du ser... Hur du ser ut.
- Kommer Seg verkligen att betala? - Absolut.
Du förolämpar mig. Han sa: "Nya kläder. Kosta vad det vill."
Så klart.
Han sa också att jag skulle få släcka törsten.
- Det var han extra tydlig med. - Jaså, du? Varsågod då.
Det här ser väldigt spännande ut och jag vill gärna höra allt om det -
- men kan vi pratas vid i enrum först?
Visst.
Det handlar inte om dig. Bra.
Vad i Raos namn är det frågan om?
Först försvinner du och sen dyker du upp så här.
Sen dyker den här killen upp och börjar berätta historier...
Jag vet att det låter vansinnigt.
- Ja! - Men det kan faktiskt vara sant.
- Jag vet att du har haft det jobbigt. - Jag mår bra. Tro mig.
Okej...
- Jag gillar Candy Crush, men... - Tig och lyssna, jordmannen.
Jag lyssnade på ditt råd, så jag är nu med i forskargillet.
De gav mig den och tillgång till deras databanker.
- Jag sa ju... - Jag är inte klar.
Du sa att du kunde hitta bevis på det du påstår om Brainiac.
Men det funkar inte hur länge som helst. Du får två timmar.
Om du inte hittar något gör jag det som jag hade tänkt.
Har ni tid ett ögonblick, kommendör?
- Jag har redan hört dina klagomål. - Oro, inte klagomål.
Du borde ha gått till mig först. Jag framstod som en idiot.
- Det klarar du bra själv. - Vad sa du?
Kommendör Quex-Ul, jag, Lyta-Zod -
- åkallar Jo-Mons ande och våra uråldriga traditioner -
- och utmanar dig på duell...
Lyta... Dumma flicka!
Segraren får befälet över divisionen -
- och rätten att göra sin röst hörd framför alla andra.
Snälla Lyta, gör det inte. Jag kan inte hjälpa dig i så fall.
Quex får inte visa någon nåd.
- Till döden. - Det vet jag.
Förklara då varför.
Sagitari Zod. Kom in. Nu!
Vad ska det här betyda?
Jag utmanade min kommendör om ledarskapet.
Jag behöver inte uppge ett skäl.
Men jag frågar efter det.
- Som mitt befäl? - Som din mor.
En mor som inte tror att hennes barn kan bli krigare.
- Inte än. - Inte någonsin.
Jag ser det i din blick, mor. Det har jag alltid gjort.
Du döljer det, men du tror inte att jag kan bli värdig namnet Zod.
- Det stämmer inte. - Jo.
Och det gör inget. Men det kommer inte att stoppa mig.
Både du och jag vet att det inte finns någon återvändo.
Må Raos nåd vara din sköld.
Inget från satellitsamlingen. Inget från sensorerna i yttre rymden.
Den här är ansluten till gillets planetnätverk.
Det finns inget där ute.
Det kan inte stämma. Kontrollera det igen.
- Seg... - Det var det då.
Nej, sluta... Vänta!
Vänta. Ge oss ett ögonblick.
Snälla Seg. Tänk efter nu.
Glöm bort den där idioten. Vi sätter oss och pratar om det.
Jag har inte tänkt på något annat. Nu är jag trött på att prata.
- Om du gör det, kastar du bort allt. - Det finns inget kvar att kasta bort.
Se mig i ögonen och säg att det du har berättat är sant.
Jag lovar och svär.
Då måste vi bevisa det, annars kommer han att bli dödad.
Du lär dig snabbt.
Du har precis kommit hit och du ser redan självsäker ut.
Min far har alltid tyckt om att vara dramatisk, men...
Du sa att din far bara tror att han valde mig.
Om det var ditt val kanske du kan berätta varför?
Först vill jag visa något.
Mina föräldrars aska.
- Du kan bli gripen för det här. - Jag vet.
Varför gör du det?
Alla förtjänar en chans att få ta farväl av de som de älskar.
Nyssa...
Tack.
Klimatrapporter, atmosfärfysik, meteorologi...
- Just det! Titta efter avvikelser. - Okej.
Det här är ovanligt. Ett meteorregn i yttermarkerna.
- Nyligen? - Ja, för tre dagar sen.
- Vi måste kolla upp det. - Okej, men...
Vi kan följa med bärgare, men det är olagligt, så vi måste muta dem.
Bra, då går vi.
Vad är det? Varför tittar du så där på mig?
Jag har inte så mycket pengar. Men det kan finnas ett sätt.
Om du offrar din huvudbonad.
- Dölj inget mer. - Va?
Du har alltid dolt din sanning som om du skäms.
Men jag har alltid sett den när inte ens din mor har gjort det.
Du är inte en Sagitari.
Du är Lyta från huset Zod. Du är en krigare.
Och det har du alltid varit.
Rhom, Ona. Förlåt, jag...
- Jag visste inte... - Vi ville bara visa vår vördnad.
Dina föräldrar...
De tog hand om Ona när jag jobbade natt och bad inte om något i gengäld.
Hoppas att du vet hur mycket de betydde för oss.
Tack.
Tack, båda två.
För tusen cykler sedan stod krigaren Jo-Mon inför en utmaning -
- som skulle förändra Krypton för alltid.
Jo-Mon bjöd de som förtalade honom -
- att komma till den högsta toppen på Juvelbergen.
Han utmanade dem en och en på en duell till döden.
Hans seger ledde till den första gyllene fredstiden -
- i Kryptons historia.
Om man tror att man är värdig sant ledarskap -
- har man inte bara rätt, utan är förpliktigad att agera därefter.
Slåss med heder.
Slåss med stolthet och slåss utan nåd.
Börja.
Huset Els blod kommer att binda oss för alltid.
Huset Els blod...
Hej, Seg.
- Farfar... Du är väl inte...? - Tyvärr inte, Seg.
Jag är en projektion. En kopia av Val-El.
Jag delar hans tankar och minnen, men jag är ett datorprogram.
- Visste du att de skulle gripa dig? - Jag misstänkte det.
Men jag hade ett ansvar gentemot dig.
Så jag skapade det här programmet för att vägleda dig -
- och utbilda dig när tiden var inne.
Det kan vara dags nu.
Då är det bäst att sätta igång.
Han verkar gilla armklockan. Ja, han är hård.
Han har varit brottare. Ge honom den.
Varsågod.
Nu räcker det.
- Jag sa ju det. - Sluta!
Om vi ska ta oss till yttermarkerna är det här vad det kostar.
Bra.
Det ser ändå konstigt ut. Som en näbb i pannan.
Ja, underbart!
- Den här vägen. - Nu är vi med.
Det är inte ens ett band.
Och Tharb-El, som också var med i forskargillet -
- upptäckte ett botemedel till Gröna döden som nästan utplånade oss.
Det skulle ta tusentals år att berätta allt som vårt hus har gjort.
Det viktigaste att komma ihåg är -
- att deras storhet lever vidare i dig.
- Huset Els blod. - Nu får du bära facklan vidare.
Du måste hålla elden vid liv och föra den vidare till nästa generation.
Om du tror på dig själv på samma sätt som jag -
- kan du mäta dig med de som kom före dig och inspirera efterföljande.
Berätta om Brainiac.
- Hjälp mig att stoppa honom. - Det finns inte mycket att säga.
När rådet tystade mig fortsatte jag mitt arbete här -
- där jag skapade fantastisk teknologi.
Jag kunde ta mig in i den interdimensionella sfären -
- bortom den vanliga rumstiden. Jag kallade det Fantomzonen.
- Vet du ett bättre namn? - Nej, det är ett häftigt namn.
Det var bara en prototyp. Jag reste med den genom rymden.
Där hittade jag hela galaxer fulla av intelligent liv.
Men alla hotades av den där barbariska varelsen -
- som oförtrutet rör sig genom universum -
- och slukar civilisationerna en och en.
Jag skyndade mig tillbaka och försökte varna rådet, men då...
Ja, du vet hur det slutade.
Det är inte över än, farfar.
- Vi ska avsluta det som du påbörjade. - Det låter bra.
Men du måste göra något åt situationen med huset Vex först.
Nåd!
Vi ber aldrig om nåd.
...och det är något man måste förstå.
Seg! Så imponerande. Du är tidig.
Installationsceremonin börjar inte förrän om en timme.
Det blir ingen ceremoni.
- Ursäkta? - Ska jag få en ny rang?
Ansluta mig till forskargillet och binda mig vid er dotter?
Okej. Även om jag aldrig får bära mitt eget hus sigill -
- tänker jag inte bära ditt.
Jag dör hellre ranglös.
Lyssna nu på mig väldigt noga...
Det är acceptabelt.
Du kommer att få bära forskargillets sigill.
- Ers eminens... - Lämna oss nu, Seg.
Må Raos ljus för alltid vägleda dig.
Detsamma.
Snälla, hjälp mig att förstå.
Vill du kontrollera honom? Det gör du så här.
Vi har hållit på i flera timmar!
- Va? - Vi måste nog sluta.
Vet du vad arkeologins första regel är?
- Jag har ingen aning! - Inte jag heller!
Jag hoppade av college, men det är nog "sluta aldrig leta".
Det låter bra, men vi måste gå.
- Annars dör vi! - Vänta! Jag har hittat något!
- De kallar vi för "stenar". - Det är ingen vanlig sten.
Ser du märkena?
- Ja? - Brännmärken.
Något har kraschat här. Titta där!
Sigillet på urnan var en fin detalj.
Men det kvittade.
- Jag är missnöjd, om du undrar. - Vad vill du att jag ska säga?
Han fick inte det avslut som vi hade väntat oss.
Som du väntade dig. Det var ditt förslag.
Nu har jag ännu ett. Ha tålamod.
Nu litar han på mig. Så då var det mödan värt.
- Hoppas att det var värt det. - Jag försökte prata med dig.
Jag förstår inte varför du skyddar Seg, men du riskerar livet för honom.
Inte ens Rao kan hjälpa dig om du sätter divisionens liv på spel.
Lyta-Zod, jag utser dig härmed till kommendör över sagitarigrupp 4.
Du skall visa sann trohet mot militärgillet i Kandor City -
- mot alla fiender, och försvara det Högsta rådet -
- i lojal tjänst hos hans nåd, Raos röst.
Må Raos nåd vara din sköld.
Nu blir det bara svårare.
Ni kan gå, kommendör.
Hoppas att det här är allvar, jag är trött på...
Vad är det?
Jag vet inte vad det kallas.
Brainiac skickar dem till planeter som han har för avsikt att erövra.
Brainiac är inte på väg. Han är redan här.
Text: Ellinor Larsen www.sdimedia.com