Val av huset El, jeg dømmer deg til døden.
Familien din har ikke lenger noen rang!
Uten navn og uten ære.
- Pappa! - Bestefar!
- Han har en bombe! - Død over Rao!
Du var modig . Du får et nytt etternavn. Mitt: Vex.
Vi ber aldri om nåde.
- Forstår du det, Lyta-Zod? - Ja, mor.
Hva tenkte du på, Seg?
Skal du slippe meg fri?
Nyssa må pares med noen.
Du skal bindes til henne.
- Så fint. - Jeg vil ikke bli en Vex.
Du får bedre mat, bedre luft.
- Du blir en av dem. - Ikke som en El.
Mamma?
Bestefaren din var en helt.
Det var jeg som stjal farkosten.
- Hvem hjalp deg, Charys?! - Det var jeg!
Jeg heter Adam Strange.
En fra framtiden vil knuse Krypton.
Den er ditt barnebarn Kal-Els. Når den er borte, er tiden ute.
Den er kjent som "Verdenssamleren".
Men dens navn er Brainiac.
Foreldrene dine ofret seg fordi den måtte stanses.
De hadde tillit til at du kunne stoppe den.
- Tilhører den barnebarnet mitt? - Ja.
Så hvorfor er ikke han her? Hvorfor du?
Han sendte meg.
Jeg er viktig av flere årsaker, -
- særlig fordi jeg kan teleporteres -
- ved hjelp av en zeta-stråle.
Kult navn, ikke sant? Jeg fant det på selv.
Problemet er at den bare tar én passasjer: meg.
Og den har litt temperament. Tror du meg ikke?
Hvordan tror du at jeg kom meg hit?
Tror du at jeg gikk over isen for å komme meg hit?
Alt jeg forteller deg, er sant. Tro meg.
Det betyr ikke noe uansett.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
- Hva er galt med deg? - Jeg forstår ikke noe av dette.
Foreldrene mine fikk ikke forklart det.
Vi kan forstå det sammen.
- Jeg har ikke tid. Jeg må til Kandor. - Tid? Vi har ingen tid.
Brainiac venter ikke på at du skal gjøre det du tror du må gjøre.
Det handler om millioner av liv. Så få huet ut av rumpa.
Du er nok viktig på planet Detroit, men dette er Krypton.
Du har fått svaret mitt.
Da er du vel feil mann.
- Og det er Jorden. - Hva sa du?
Jeg er viktig på Jorden, ikke planet Detroit.
Da foreslår jeg at du drar hjem. Det er noen jeg må ta meg av.
Vent.
Kan jeg få sitte på til byen igjen?
- Fyren du skal treffe... - Daron-Vex.
- Hva er han for noe? - Byens sjefsforhørsdommer.
Sjefsforhørsdommer, ja.
- Han har nok verdifull informasjon. - Ikke si det engang.
Hvis du er nysgjerrig kan du utnytte ham -
- og få tilgang til romsensorene.
De vil vise at en stor, stygg organisk livsform er på vei.
- Vil du hedre foreldrene... - Ikke si et ord om dem!
Jeg vet hvordan jeg hedrer dem.
Jeg må bare komme nær ham. Og jeg blir arrestert der oppe.
Du planlegger hevn, men la det være.
Undersøk det jeg sier først.
Hvis jeg tar feil, kan du ta hevn.
Men har jeg rett, samarbeider du med meg.
Når vi har tatt oss av livsformen, skal jeg hjelpe deg med det svinet.
Du skiller deg ut.
Si til Kern at jeg sendte deg. Han skaffer deg klær.
Mener du det?
- Hei, Seg. Vi har lett etter deg. - Hva er det?
Rangløse amatør.
Ikke vær dum.
Jeg håper at du ikke radbrekte ham.
Et kjærlig klaps, bare. Han klarer seg.
Det bør han gjøre. Nå kan du gå.
Hva foregår?
Faren min venter på deg. Sammen med Hans nåde.
Du bør stelle deg og skifte.
Du bør ikke la dem vente så mye lenger, tro meg.
Nå bærer du symbolet til huset Vex.
Vi har ventet på deg. I ganske lang tid.
Tilgi meg, far. Det var utelukkende min feil.
Nå, Seg...
Du er interessert i masken.
Det er første gang du ser fjesene på nært hold.
De symboliserer våre gamle guder.
Cythonna, Telle, -
- Lorra, Mordo, Yuda, -
- og den eneste sanne gud, den store guddommen: Rao.
Han som tente solen.
Før tilba vi alle gudene. Nå tilber vi bare én.
Vet du hvorfor?
Under skapelsen -
- så Rao ut over kaoset og så et ubrukt potensial.
Så han skapte stjernene og planetene.
Den mest perfekte av dem ble Krypton.
Planeten er i seg selv et symbol på virkeliggjort potensial, Seg.
Men den er også barsk og ubeboelig.
Kuppelen beskytter oss.
Og det eneste som beskytter kuppelen, er...
...orden!
Foreldrene dine valgte dessverre kaos.
Jeg må vite om du vil følge deres spor.
Det vil jeg ikke.
Innsettelsesseremonien holdes i morgen kveld.
Da blir du offisielt en Vex.
Ikke kom for sent.
Nå kan du gå.
Still dere på rekke og få det nyeste våpenet.
Disse kan blåse brystet av deg.
Mye lettere og mye raskere.
Pass på det.
Hva er dette, kommandant?
Sa ikke mammaen din det? Ny offensiv.
Vi skal skremme fram Black Zero.
Vi skal visst gå til krig.
Visst pokker skal vi gå til krig.
De rangløse er ikke vår fiende. Black Zero er det.
Hvem gidder å skille ekte terrorister -
- fra vanlige rangløse drittsekker?
Hvem er klare for å knuse noen rangløse skaller?
La oss ta dem!
Quex har rett. El-navnet er synonymt med motstand -
- blant de rangløse. Val-Els henrettelse bekreftet det.
Med Ter og Charys har Black Zero nye martyrer.
- De var ikke terrorister. - De tilsto.
Det er nok sønnen deres også.
Nå får han gå blant laugsmedlemmene. Det er galt.
Du vet hvordan Quex er. Det ender i blodbad. Uskyldige...
Jeg har aldri brydd meg om arrene.
Iblant glemmer jeg at jeg har dem.
Dem og verkingen i skulderen som vekker meg hver eneste dag.
Jeg kan leve med det.
Men jeg kan ikke leve med at de ansvarlige slipper unna.
De får leve fritt, mens familien min...
Alle rangløse er ikke Black Zero, men de dekker over for dem.
Så ikke kom her med uskyldig liv igjen.
Primus Zod, et par ord, takk.
- Fort. - Den nye offensiven...
Hva med den?
Den vil bare skape mer hat.
Folket vårt er splittet fra før.
Black Zero holdt på å myrde Raos stemme.
Han ble reddet av en rangløs.
De risikerer neppe livet for ham når vi ødelegger det lille de har -
- eller etter at du skjøt to av deres egne.
Jeg henrettet to terrorister -
- som trakk våpen mot sjefsforhørsdommeren.
Vær forsiktig med hva du sier nå, Lyta.
Eller vil du fortelle hvorfor du stadig forsvarer de rangløse?
Jeg må bare tro på at det fins et alternativ.
Du har hverken rett eller rang til å så tvil om dette.
Med tanke på resultatene dine bør du fokusere på å overleve.
Hverken mer eller mindre. Var det klart nok for deg?
Klart og tydelig, Primus.
Jeg fikk meldingen din. Går det bra?
Det som skjedde med foreldrene mine, hadde ikke noe med deg å gjør.
Det vet jeg. Men jeg glemmer ikke hva moren din gjorde.
Det forstår jeg.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Det er så mye i livet vi ikke kan styre.
Bare du vet hva du har i deg og hva du kan klare.
Du må være ærlig med deg selv. Det må vi begge.
Du ser opprørt ut, Seg.
Er det noe som plager deg?
Jeg vil hedre foreldrene mine med tradisjonelle begravelsesritualer.
Det er dessverre utelukket.
De døde som statsfiender.
Beklager, Seg.
Jeg mistet foreldrene mine da jeg var litt yngre enn du er.
Jeg trodde at jeg aldri skulle komme over det.
Men det vil du også gjøre.
Du minner meg om ham. Bestefaren din, altså.
Du blir snart en Vex.
Kanskje vi skal snakke om historien om våre to hus.
Jeg kan hjelpe deg med å forstå det som skjedde den gangen.
Med bestefaren din.
Det folk ikke innser, er at jeg beundret Val.
Vi sto hverandre nær en gang.
Men det Val holdt på med, truet hele vår livsstil.
Han utviklet et avansert datasystem, men nektet å avsløre hvor det fantes.
Han hevdet at det hadde oppdaget et nærvær -
- flere millioner lysår unna.
Han sa at det samlet verdener -
- og at det en dag ville komme for å ta Krypton.
- Og du trodde ham ikke. - Selvsagt ikke.
Du forstår det, Seg...
Selv store menn kan rote det til.
Hadde det ikke vært for at han var besatt, -
- kunne Val ha utrettet så mye for oss.
Arven hans kunne ha levd evig. Han kunne ha blitt udødeliggjort.
Kanskje arven hans kan leve videre.
Hvis du beundret ham, kan du la meg fortsette arbeidet.
Hans tidlige arbeid med vitenskapslauget...
La meg tjene Kandor slik han gjorde.
Jøss, du ser...
Sikker på at Seg betaler for de der?
Absolutt.
Jeg blir fornærmet. Han var tydelig.
Nye klær, ikke spar på noe.
Åpenbart.
Og han sa også noe om å slokke tørsten.
Det sa han rett ut.
Gjorde han det, ja? Ja vel. Kos deg.
Dette ser jo spennende ut. Jeg gleder meg til å høre om det.
Men kan jeg får to ord først?
Er det greit?
Det gjelder ikke deg. Bare...
Hva i Raos navn foregår?
Først fordufter du, så dukker du opp sånn.
Han der sier du sendte ham og forteller sprø...
Jeg vet det. Det låter sprøtt.
- Ja. - Men det kan være sant.
Jeg vet at du har gått gjennom mye.
Jeg klarer meg, tro meg.
Ja vel.
Jeg liker også Candy Crush, men...
Hør på meg, jordboer.
Jeg lyttet til rådet ditt. Jeg er med i vitenskapslauget.
Jeg har tilgang til databankene deres.
- Jeg sa jo... - Jeg er ikke ferdig.
Nå har du sjansen til å finne bevis på at Brainiac fins.
Men du får ikke bare holde på. Du har to timer på deg.
Finner du ikke noe innen det, fullfører jeg det jeg startet på der.
Har du et øyeblikk, kommandant?
- Jeg kjenner til klagen din. - Bekymring, ikke klage.
Du burde ha kommet til meg. Jeg framstår som en bølle.
Det trenger du ikke min hjelp til.
Hva sa du nå?
Kommandant Quex-Ul. Jeg, Lyta-Zod, -
- påkaller Jo-Mons ånd og våre gamle tradisjoner -
- og utfordrer deg til en kandorsk duell.
Dumme jente.
Vinneren tar ledelsen over denne divisjonen -
- og retten til å bli hørt over alle andre røster.
Ikke gjør dette, Lyta.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Quex er forpliktet til å ikke vise nåde.
Det betyr til døden. Så forklar meg dette.
Sagitari Zod. Her inne. Nå.
Hva er poenget med dette?
Jeg utfordret kommandanten.
Jeg plikter ikke å oppgi noen grunn.
Jeg ber ikke om noen.
- Som min overordnede? - Som moren din.
En mor som ikke tror at datteren er noen soldat.
- Ikke ennå. - Ikke noensinne.
Jeg ser det i øynene dine. Det har jeg alltid gjort.
Du tror at jeg aldri kan leve opp til Zod-navnet.
- Det er ikke sant. - Jo.
Og det er i orden. Men det hindrer meg ikke.
Vi vet begge at det ikke er noen vei tilbake.
Måtte Raos nåde verne deg.
Ingen ting på satellittmatrisen.
Ingenting på romsensorene.
Og denne er koblet til laugets nettverk over flere planeter.
Det fins ikke noe der ute.
Nei. Det kan ikke stemme. Det må være feil. Sjekk igjen.
- Seg. - Greit nok.
Kom igjen, Seg. Hei! Bare vent.
Bare vent. Gi oss et øyeblikk.
Vær så snill. Tenk over hva du driver med.
Glem den idioten. La oss to prate om det.
Jeg har tenkt. Jeg er ferdig med å prate.
Hvis du gjør dette, kaster du bort alt.
Det er ikke noe mer å kaste bort.
Se meg i øynene og si at det du har fortalt, er sant.
Jeg sverger.
Da må vi få bevist det, ellers vil han bli drept.
Du lærer fort.
Du har knapt vært her, men du ser selvsikker ut.
Faren min...
Han har alltid likt å være dramatisk, men...
Han tror bare at han valgte meg.
Hvis det var ditt valg, kan du fortelle hvorfor.
Jeg vil vise deg noe.
Asken etter foreldrene mine.
- Du kan bli arrestert for dette. - Jeg vet det.
Hvorfor gjør du det da?
Alle fortjener å ta farvel til dem de er glad i uansett.
Nyssa...
Takk.
Klimarapporter, atmosfærens fysikk, meteorologiske fenomen...
- Se etter uregelmessigheter. - Ja vel.
Det er sjelden kost.
Meteorregnet i ødemarken.
- Nylig? - For tre dager siden.
- Det må vi sjekke. - Ja, men...
Vi kan bli med innsamlerne, men da må vi bestikke dem.
Fint. Kom.
Hva? Hvorfor ser du sånn på meg?
Det kan finnes en annen metode. Men det koster deg hodeplagget.
- Du skjuler deg ikke mer. - Hva?
Du har skjult sannheten -
- som om du skammer deg. Men jeg har sett den.
Selv ikke moren din har sett det.
Du er ikke Sagitari.
Du er Lyta av huset Zod. Du er en kriger.
Det har du alltid vært.
Rhom, Ona. Jeg beklager, jeg...
- Jeg ventet ikke... - Vi ville bare vise vår respekt.
Moren og faren din...
De passet alltid Ona når jeg var på jobb.
De ba aldri om noe tilbake.
Jeg håper at du vet hvor viktige de var for oss.
Takk.
Takk, begge to.
For tusen sykluser siden, sto krigeren Jo-Mon -
- overfor en utfordring som ville forandre Krypton for alltid.
Jo-Mon inviterte de som baktalte ham -
- til den høyeste toppen i Jewel-fjellene -
- og utfordret dem én etter én til en duell til døden.
Seieren hans var starten på den første fredelige gullalderen -
- i Kryptons historie.
Hvis noen tror at de er lederskap verdig, -
- har ikke de bare en rett, men en plikt til å følge det opp.
Kjemp ærefullt.
Kjemp med stolthet, og kjemp uten nåde.
Sett i gang.
Blodet til huset El vil alltid binde oss sammen.
Blodet til huset El.
Hallo, Seg.
- Bestefar? Er du...? Nei. - Dessverre, Seg.
Jeg er en projeksjon, en kopi av Val-El.
Jeg deler hans tanker og minner, men i bunn og grunn -
- er jeg et dataprogram.
- Visste du at de var ute etter deg? - Jeg mistenkte det.
Men jeg hadde et ansvar overfor deg.
Så jeg skapte dette programmet for å veilede deg.
For å lære deg opp når tiden var inne.
Den tiden kan ha kommet.
Da får vi sette i gang.
Han elsker visst armbåndsuret. Ja. Han er en tøffing.
Har vært bryter. Gi ham den.
Der, ja.
- Greit. - Fint.
Jeg sa jo det.
Du måtte ut i ødemarken, og dette er prisen vi betaler.
Bra handel.
Det ser uansett ut som om pannen din har nebb.
Å! Nydelig.
- Denne veien. - Da er vi med.
Han heier ikke på dem engang.
Og Tharb-El, også et medlem av vitenskapslauget, -
- fant en kur for den grønne død, som nesten utryddet hele planeten.
Det ville ha tatt et årtusen å fortelle hva vi har klart.
Det viktigste er å huske dette:
Deres storhet lever videre i deg.
- Blodet til huset El. - Du bærer fanen for arven vår.
Og du må gi den videre til neste generasjon.
Tror du på deg selv, slike jeg alltid har gjort, -
- vil dine bragder stå sammen med de som kom før deg -
- og inspirere de i framtiden.
Fortell meg om Brainiac.
Hjelp meg med å stanse ham.
Da Rådet ville kneble meg, fortsatte jeg arbeidet her.
Her skapte jeg den mest fantastiske teknologi.
Den lot meg tre inn i den interdimensjonale sfære -
- som ligger utenfor tidrom-kontinuumet.
Jeg kalte det fantomsonen.
- Har du et bedre navn? - Ja, men...
Nei da, det er et kult navn.
Det var en prototype. Men jeg reiste i rommet med det.
Og jeg fant galakser som yret av intelligent liv.
Men alle lå under trusselen fra det barbariske vesenet -
- som beveger seg uhindret gjennom universet -
- og sluker disse sivilisasjonene.
Jeg klarte å komme meg ut av fantomsonen.
Jeg prøvde å advare Rådet! Og så...
Ja, du vet hvordan det endte.
Det er fremdeles ikke over.
Vi skal fullføre det du begynte på.
Det høres bra ut.
Men du bør gjøre noe med huset Vex først.
Nåde!
Vi ber aldri om nåde.
...og det trodde jeg at du ville forstå.
Dette er imponerende, Seg. Du er tidlig ute.
Seremonien starter ikke før om en time.
Det blir ingen seremoni.
- Hva? - Skal jeg få min rang tilbake?
Bli med i vitenskapslauget? Binde meg til din datter?
Ja vel. Selv om jeg aldri får bære symbolet til mitt eget hus, -
- vil jeg heller ikke bære ditt.
Jeg dør heller uten rang.
Nå skal du høre på meg, og du skal høre godt etter.
Det er akseptabelt.
Du får bære vitenskapslaugets symbol.
- Deres eminense... - La oss være i fred, Seg.
Måtte Raos lys vise deg veien for evig.
I like måte.
Vær så vennlig. Forklar meg dette.
Vil du kontrollere ham? Dette er måten å gjøre det på.
Vi har holdt på i timevis!
- Hva? - Vi er nødt til å gi oss!
Vet du hva arkeologiens første lov er?
- Ingen anelse. - Ikke jeg heller.
Sluttet på college. Men det er noe sånt som: "slutt aldri å lete".
Fin historie, men vi må dra!
- Hvis ikke kommer vi til å dø! - Vent litt.
Jeg har funnet noe.
- Ja. De der kaller vi "steiner". - Ikke hvilken som helst stein.
Ser du merkene?
- Ja? - Brennmerker.
Noe har styrtet her. Der borte.
Tegnet på urnen var et fint grep.
Ikke at det betød noe...
Jeg uttrykker min misnøye her.
Hva skal jeg si! Han fikk ikke avslutningen vi forventet.
Som du forventet. Det var ditt forslag.
Nå har jeg et til: Vær tålmodig.
Han stoler på meg, og det kan være verdt det.
Håper det var verdt det.
- Jeg prøvde å snakke med deg. - Du beskytter Seg.
Vil du risikere livet for ham, så vær så god..
Men ikke engang Rao hjelper deg om du setter troppens liv på spill.
Lyta-Zod, jeg utnevner deg herved til kommandant for den fjerde troppen.
Du plikter å være lojal og tro -
- til Kandors militærlaug i kampen mot alle fiender -
- og å forsvare og støtte Rådet -
- i din lojale tjeneste under hans nåde, Raos stemme.
Måtte Raos nåde bli ditt skjold.
Det blir bare verre fra nå av.
Tre av, kommandant.
Dette bør være noe ekte. Jeg begynner å bli lei av...
Hva er det der?
Vet ikke hva dere kaller det.
Brainiac sender dem til planeter han vil erobre.
Det er en speider.
Brainiac er ikke på vei, han er her allerede.
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com