Detta har hänt...
Det blir mitt mästerverk. Vi kommer att återförenas.
- Så gör han. - Polisen sköter det.
Han dödade inte bara. Han utplånade hoppet.
Många är oroliga, galan är snart.
Han är ute efter mig. Låt honom komma.
- Stör han utredningen? - Det gör han inte.
- Han har knäckt fallet. - De servade hennes dator.
- Vad gör du? - Jag ska fixa en station -
- så ungarna kan kolla.
Får du ungarna, får du föräldrarna.
- Vi har frågor om Olivia Trelawney. - Mercedes-kvinnan?
- Fick hon hembesök? - Alltid Brady Hartsfield.
Är glasskillen din misstänkta?
Han har gömt sig framför min jävla näsa.
Varför söker polisen mig?
Är du Mercedes-mördaren?
Ut ur fordonet omedelbart!
Nu tar vi huset!
John, du måste se det här.
- Alla måste ut! Sätt fart! - Vi måste ut nu! Bill!
- Det är över, partner. Vi tog honom. - Kanske.
Jag tar en Chipwich.
Hörde jag Chipwich? Självklart.
- Underbart! - Fina vitaminer också.
- Hej, pappa. - Hej, mr Hodges.
Hallå, mr Hodges, det vanliga?
Dubbelfudge? Tjockis?
Bill, ge mig pistolen. Ge mig den.
Gå iväg nu. Ät lite glass.
- Pappa. Pappa! - Gå nu.
- Kom och gunga mig. - Vill du smaka?
Glöm inte fudgen!
Snabbare!
- Pappa! - Allie!
- Pappa, hjälp! - Allie! Allie!
Nej! Allie! Allie!
- Det är inte din dag. - Jag var tvungen att klippa idag.
Jag ska tala på galan imorgon.
Du ser ut som avkomman av vidrigt och fruktansvärt.
- Hur är det? - Jag har inte sovit så bra.
Du tog honom ju.
Han tog sig själv. Kontrollerade allt fram till slutet.
Nej. Vi närmade oss och det visste han.
- Vi? - Ja, vi.
Vilken sommar.
Jag ska fortsätta jobba.
- Behöver du den? - Nej, ta den du.
Du måste ta det förr eller senare, vet du.
- Ta vad? - Din förlust.
- Måste röra mig, Ida. - Det är bara rörelse.
Sanningen är att jag måste.
Stannar jag, drunknar jag.
När du är redo då.
Min mamma...
Jag älskade henne.
Men hon försökte "prata" med mig och det ville jag inte.
Jag berättade vad jag gjort och trodde hon skulle bli stolt.
Säga att jag gjort nåt viktigt.
Hon tyckte jag var sjuk och motbjudande, och borde hängas.
Så nu är hon borta. Helt borta.
Precis som ärtorna på min tallrik när jag var barn.
Helt borta. Jag saknar henne. Jag älskade henne.
Min fina stackars mamma.
Jag kan inte bo här utan henne, utan...
Det är dags att åka.
Och vet ni vad?
Jag är inte ledsen för att jag hatar er, inte det minsta.
Ni går omkring med blyvikten ni kallar samvete.
Jag föddes utan så jag kan sväva högt ovanför er alla-
- och se er proppa i er och klicka på fjärrkontrollerna-
- och be till en gud ni knappt tror på.
Allt är en lögn. Sanningen är mörkret.
Och det enda som spelar nån roll-
- är att sätta ett avtryck innan du hamnar där.
Dra bort jordens hud och lämna ett ärr.
Det är vad historia är, ärrvävnad.
Åt helvete med det. Jag är Audi.
Jag målade mitt mästerverk för några år sen-
- och jag kan inte föreställa mig hur jag ska överträffa det.
Vad har nån av er gjort för minnesvärt?
Så, god natt.
Dra åt helvete.
Hoppas ni alla döms till att leva era meningslösa liv -
- i all jävla evighet.
- Tack. - För vad?
För att vi hittade Hartsfields hus och jobb, att vi fortsatte.
- Vad sysslade ni två med? - Vi var upptagna med andra fall.
Vi missade Mercedes-mördaren för att vi var upptagna med annat?
Det är sanningen. Tänk om han lämnade fler bomber efter sig?
Han är inte typen som smyger iväg och tar livet av sig.
Vi skickar bombgruppen till ditt hus och konstcentret.
- Några fler tänkbara mål? - Det är karriärkväll imorgon.
På Roseland Hotel. Han var ute efter jobbsökare första gången.
Pratar ni med kollegorna? Jag tar bombgruppen.
Bill, kan du vara med som rådgivare?
- Du måste skriva under ett avtal. - Toppen.
Miss Linklater, tack för att du kom.
- Hur är det? - Så jävla toppen.
Hur litet det än kan verka, kommer du på nåt om Brady så ring oss.
Okej.
- Miss Linklatter, följ med här. - Linklater ska det vara.
Josh, vi får inte tag på er butikschef Anthony Frobisher.
- Han är ledig idag. - Han var inte hemma.
- Han hälsar på sin pappa. - Jaså?
På lediga dagar hälsar han på sin pappa i Bedford.
- Kolla upp Frobisher i... - Det finns bara en.
Xavier, 69 år, bor på Meyers Road, en son, Anthony.
Okej, den här vägen.
Han kallas Mercedes-mördaren.
Två kroppar har hittats.
Polisen tror att Brady är inblandad.
Vi sänder live från Elm Street...
Kassan ser ut som skit, och det står grejer på lagret.
Och vi öppnar om 12 minuter.
Kommissarie Dixon, tack.
Kom igen, sätt fart.
Vi var tvungna att stänga.
Häråt.
Jag vet att försäljningen gått ner, men Brady Hart...
Men det kan finnas en bomb, sir.
- Det är säkert. - Vi verkar ha fått klartecken.
Ja, omedelbart. Abso...
- Var är Taylor? - Hon har slutat, för fan.
Det är våra personliga mobiler.
24/7, vi stänger aldrig. Du fattade rätt beslut.
- Man kan inte vara för paranoid nu. - Vi menar allvar.
Okej. Det ska jag.
Okej. Vi hörs snart.
Okej, då åker vi.
- Obducenten? - Hartsfield hade ingen tandläkare.
Hans enda goda drag kanske var bra tänder.
- Mamman? - Hennes tandkort stämmer, ja.
Bombgruppen har kollat ditt hus, och centret.
- Roseland? - Ja, det var visst krångligt.
Inget har exploderat idag, och andra tänkbara mål är kollade.
Säg det.
Tror du han är död?
Ja, det tror jag.
- Men? - De har hittat en utgång.
En lönndörr i källaren, till en tunnel.
Så han kan ha stuckit ut.
- Vad har ni? - Inget på DNA än.
Men kvinnan verkar ha varit död längre än mannen.
Det måste vara tydligt om han redan kan säga det.
Han hittar inga spår av våld på hennes kropp.
Han väntar på giftproverna.
Jösses, vad alla väntar på allt. Är det inte 2000-talet?
Är du civilist? Sånt här tar tid. Han misstänker gift.
Nånting med ihopbitna käkar, sa han.
I videon verkar han ha tappat det.
Då tar man sig inte tid att förgifta nån.
En konstig grej. Mannen hade krosskador i bakhuvudet-
- men en bjälke föll ner i branden, så det kan vara det.
- Kommer du förbi? - Jag kommer.
- Varsågod. Kvittot i påsen? - Ja, tack.
- Tack för att du handlar här. - Ha en bra dag.
Det är Anthony Frobisher. Lämna ett meddelande.
Det är Josh igen. Du är två timmar sen! Hoppas du har en bra ursäkt.
- Var är Robi? - Jag vet inte.
Kan du ha koll här? Jag måste iväg på ett ärende.
Robi!
- Det är tomt. - Josh.
Ser du nåt ovanligt?
Jag har bara varit här en gång.
Nej, inte vad jag ser.
Vi tar hit teknikerna, det kan inte skada.
Det fanns en matta här. Den var här för tre dagar sen.
Jag har en i bilen.
- Vad har ni? - En jävla brottsplats.
- Är Frobisher cirka 1.85? - Ja, det kan stämma.
- Hur lång är Brady? - Kortare, knappt 1.75 ungefär.
Chris, det är Pete. Är du på bårhuset eller kontoret? Toppen.
Jag behöver längd på mansliket på Elm Street. Ja.
Uppfattat. Tack.
Liket i sängen var 1.86.
Och ingen har sett Brady Hartsfields kollega sen explosionen.
- Det låter galet, men... - Det är inte omöjligt heller.
Jag tror att han lever. Han håller sig gömd tills han kan slå till igen.
- Galan, tror du? - Halva stan kommer vara där.
Den andra halvan är på Roseland för att söka jobb.
- Edmund Mills är lättare att bevaka. - Roseland har 300 rum -
- många utgångar, gatan, garagen...
Färjan. Vore jag han skulle jag slå till mot Roseland.
- Instämmer. - Helvete. Åk tillbaka till stationen.
Jag vill ha din laptop. Kolla om de kan spåra nåt han skickat.
Jag hämtar den.
Jag pratar med borgmästaren för att se vad han säger.
- Finns det några konkreta bevis? - Nej, men om han lever -
- är jobbmässan på Roseland ett perfekt mål.
Galan är det andra. Folk står redan i kö där.
Om jag hade ett specifikt hot, skulle jag ställa in.
Det räcker inte med en misstanke.
Och Roseland? Ska jag slänga ut 300 gäster på gatan?
- Vilka är redan där? - Artister, försäljare -
- några VIP-gäster, handikappade.
Jag skickar en grupp till Roseland och en mindre till galan.
- Det blir tunt på båda. - Jag fixar privata säkerhetsvakter.
Vi behöver all hjälp vi kan få. Här är en bild på Hartsfield. Gör kopior.
Hockney säger att du ska strunta i datorn och åka till Roseland.
Hon behöver extra ögon, och du har sett Brady.
- Ska de inte evakuera? - Grundat på vad?
- Galan, då? - De tror det blir Roseland.
- Okej, säg till dem att jag kommer. - Vi hörs snart.
Vad är fred? Är det samma sak för er som för mig?
Fred för mig är att vara kedjad av djävulen som skrattar åt mig-
- för så länge jag inte vet vem jag är kan jag inte vara fri.
Varför finns du, Romeo?
Förneka far och namn, om du ej vill-
- svär att du älskar mig och jag är ej längre en Capulet.
Döm mig inte, förkasta mig inte! Hör mig! Visa mig vägen ut.
Jävla trams. Det blir inte karriärkvällen.
EDMUND MILLS KONSTCENTER
Här! Här borta.
LÅT HERREN HÖRA DIG
- Det är Jerome. Säg nåt. - Fan.
Jerome, ring mig direkt. Och lämna Edmund Mills, nu!
Det är Holly Gibney. Lämna ett meddelande.
Ring så fort du hör det här. Han är ute efter människor jag tycker om.
Är du på Edmund Mills så gå därifrån så fort du kan.
Helvete!
Okej, du är klar. Nästa.
Armarna upp. Din biljett?
- Tack. - Varsågod.
- Lyft på filten, så jag får titta. - Självklart.
- Tack. - Det var så lite. Nästa.
Jag sa ju att du skulle iväg!
- Är jag i fara nu? - Åk till din sons hus!
Han är ganska långtråkig.
- Det är bättre än alternativet! - Är det verkligen det?
Hur kan jag åka nånstans? Du har min bil.
Ring en taxi. Du är bra på att ge råd, ta ett råd för en gångs skull!
Ni fick en bild. Jag tror han är här.
Han är ganska farlig. Håll utkik, okej?
Ut med armarna. Okej, ha det så trevligt.
- God kväll. - God kväll!
Är ni här så tillhör ni en väldigt speciell grupp - donatorer.
- Vi gillar pengar! - Ja!
Ni tillhör en speciell grupp.
Ni är donatorer till Edmund Mills konstcenter.
EDMUND MILLS KONSTCENTER
Det är beviset på ert engagemang för konst i vårt samhälle, våra skolor-
- i en tid när många inte uppskattar det.
Men det är viktigt för oss, och jag vill tacka er.
Ni har gjort en mycket viktig sak. Jag hyllar er.
Trevligt att se er här.
Vänta. Tack.
- Hur mår du? Du ser hemsk ut. - Jag har försökt ringa dig.
Jag stängde av telefonen för att slippa prata med mamma.
- Svara inte när hon ringer. - Det är otrevligt.
Du måste härifrån. Jag tror han är här.
Jag tror han är ute efter folk jag tycker om.
Så, du tycker om mig?
Som en far, ja. Du måste härifrån.
- Men varför skulle jag lämna dig? - Snälla, kan du gå?
Jerome ska tala därinne.
- Få ut honom och hans familj! - Okej.
Jag ska introducera en väldigt speciell ung man.
Finns det nån 17-åring i stan som kan vinna mot mig så är det han.
Så jag är glad att du ska till college.
Han är den första i en generation som ska till Harvard.
Först på fem år i Hederssällskapet.
Ursäkta mig?
Brady?
- Jag skulle ha haft solglasögon. - Vänta!
Mr Jerome Robinson.
Tack, borgmästaren. Och tack för att ni stödjer konstcentret.
Det är en hörnsten i renoveringen av stadens centrum.
Tack för att ni är här, och tack för att ni donerat.
Ni har sett otroliga musiker, dansare, poeter, målare.
Nu ska vi se Bridgtons mellanstadiekör uppträda.
En stor applåd för Bridgtons mellanstadiekör.
Hjälp mig! Hjälp mig!
Hjälp mig! Kan någon hjälpa mig!
- Hjälp mig! - Ring ambulans, fort!
- Snälla, hjälp mig! - Okej.
- Det är Brady. - Håll den här mot såret.
Det är Brady. Brady Hartsfield. Snälla.
- Var är han? - I en rullstol. Lämna mig inte.
- Jag vill inte dö här! - Du ska inte dö. Du klarar dig.
Såg du vart han tog vägen?
Han har rakat av sig håret.
- Har han rakat huvudet? - Han har rakat huvudet!
Låt honom inte komma tillbaka hit, snälla!
Det lilla ljus jag har Ska jag låta skina
Låta det skina, låta det skina
Vart jag än går ska jag låta det skina
Jag ska låta det skina
Vart jag än går ska jag låta det skina
Låta det skina, låta det skina, låta det skina
Försök inte blåsa ut det
Jag ska låta det skina
Försök inte blåsa ut det
Jag ska låta det skina
Försök inte blåsa ut det Jag ska låta det skina
Låta det skina, låta det skina, låta det skina
Jag ska låta det skina Skina klart
Det lilla ljus jag har Ska jag låta skina
Låta det skina, låta det skina, låta det skina
Jag träffade Hodges. Brady är här.
- Se till att få ut alla. - Vad?
- Se till att få ut alla! Nu! - Är Brady här?
Hallå, den här vägen. Ner med er!
Ner på golvet!
Ner på golvet! Rör dig inte!
- Ner, ner! - Rör dig inte!
Mike Sturdivant?
Babbel-babbel!
Ansvarig för gripandet av den ökände Mercedes-mördaren-
- när de stoppade honom från ytterligare ett fruktansvärt dåd.
Hur långt är det att köra?
Ungefär tio timmar.
Så vad ska du göra idag?
De kommer och hämtar mig om några minuter.
Jag ska ta en liten promenad i korridoren, så det är bra.
- Eller hur? - Det är bra.
Japp.
Det är långt att köra.
Ja, det långt att köra.
Framtiden väntar.
- Tack, Bill. - Kör försiktigt.
BUTIKSCHEF SÖKES
Det är klart, Kermit William. Du får åka hem.
- Du skämtar inte? - Jag skämtar inte.
- Jag tar det här och hämtar det där. - Tack, Al.
Kan du stanna till här?
- Är läkaren där? - Hon är där inne.
Hej.
Du åker hem idag. Ska du sluta komma och stirra på honom?
Inte troligt.
Gången till sjukhusentrén är stenbelagd.
Titta ner på de stenarna när du går härifrån.
De kommunicerar bättre än han gör.
- Kommer han aldrig tillbaka? - Nej.
Hjärnan har samma kraft som ett gammalt batteri i en fjärrkontroll.
Om jag drämmer till kontrollen får jag igång tv: n, jag lovar.
Om nån drämmer till honom dör han.
Kan du tänka dig att gå och ta en kaffe?
Dör han hoppas jag du har alibi.
Dör han kremerar jag honom själv.
- Du tror att jag skämtar. - Tyvärr inte.
Ett ögonblick bara.
Jag vet att du är där inne för hat hänger kvar-
- och hat var allt du hade.
Det kan få tillbaka dig nån dag.
Men lika säkert som skatt och julafton-
- så väntar jag och avslutar det.
Farrell, du behövs på barnavdelningen.
Text: Anders Foghagen www.sdimedia.com