Kom så!
Mr. Russell, De er næsten hjemme.
Kom så!
Hent hjælp!
Hurtigt! Kom udenfor! Hurtigt!
- Hent fruen nu! - Giv mig Deres hånd.
- Hvad er der sket? - Bær ham ind.
- Forsigtig på trappen. - Hent mrs. Bruce. Hurtigt.
Forsigtig.
- Spisestuen! - Hvad er der sket?
Et bud kom ind på kontoret med en pakke. Og så begyndte han bare at skyde!
- Hent tæpper og en pude. - Jeg henter is og håndklæder.
Trækker han vejret? Sig, at han trækker vejret.
- Jeg kan mærke en puls. - Kan jeg gøre noget?
Hent dr. Logan!
- Der er en læge i vores hus lige nu. - Så hent ham!
- Jeg bør sige, han er farvet. - Det vil jeg blæse på!
- Send bud efter mr. Larry. - En sekretær blev skudt og døde.
Du godeste. Tag tilbage, og tag dig af det.
- Kan du holde politiet væk? - Det tror jeg.
Bliv hos mig, min kære.
George, jeg beder dig. Bliv hos mig.
- Er han blevet skudt? - Skynd Dem!
- Jeg skal bruge min taske. - Af sted! Vi kommer med den!
- Er han stadig i live? - Ja. Lægen er på vej.
- Men overlever han? - Måske.
Jeg ved det ikke.
- Hvad sker der? - Mr. Russell er blevet skudt.
- Hvad? Af hvem? - Det ved jeg ikke.
Dr. Kirkland var på besøg. Han er henne at hjælpe.
- Jeg skal hen med hans taske. - Må jeg gøre det?
Jeg vil være hos Larry og dem alle.
Fortæl mine tanter, hvor jeg er.
- Jeg er dr. William Kirkland. Må jeg? - Ja tak.
Mr. Russell, kan De høre mig?
- Kan De stoppe smerten? - Nej. Det er godt, at han føler smerte.
Jeg må undersøge hans sår.
Jeg skal bruge rent vand, is og håndklæder.
De skal nok klare den, mr. Russell. Jeg har set mange skudsår.
- Hvor vil De have dem? - Her. Tak.
Jeg har brug for flere hænder til at holde pres på såret.
- Vis mig, hvad jeg skal gøre. - Pres her for at standse blodtilførslen.
Mrs. Russell, vær rar at tale med Deres mand.
- Det skal nok gå. - I skal holde ham fast.
Hicks, hold hans højre arm. Aaron, tag hans ben.
Se på mig.
Jeg kan mærke kuglen nær venstre hjertekammer.
Den sidder fast i hans ribben.
Jeg åbner ham. Ræk mig tangen, når jeg siger til.
De vil mærke et pres, mr. Russell.
- Fokuser på Deres kone. Kan De gøre det? - Bare rolig. Du er i gode hænder.
Det kommer til at gøre ondt.
Bliv ved med at duppe blodet væk, så jeg kan se.
Tang!
Kuglen splintrede ikke. Det kan vi takke Gud for.
Hvad sker der? Hvorfor ryster han?
Han går i chok.
Han har feber. Lad os finde noget is til at få hans temperatur ned.
- Nej! Bliv hos os, George! - Det skal nok gå.
Bliv hos mig! Bliv hos mig!
Jeg beder Dem! De må redde ham!
Jeg beder Dem, doktor.
Bliv hos mig.
Hvad foregår der?
- Hvorfor er De så tidligt oppe? - Vi har aldrig været i seng.
Mr. Russell er blevet skudt.
Miss Marian var der hele natten med dr. Kirkland.
Er han blevet skudt?
Hvorfor tilkaldte de dr. Kirkland?
Det gjorde de ikke. Han besøgte miss Scott.
Han ville se, om han kunne hjælpe.
Det er et mirakel, at han var her.
Jeg beder til, De har ret.
- Han får det bedre i sengen. - Selvfølgelig.
- Hvad laver De? - Dr. Logan, hvor blev De af?
Mrs. Strawder fik tvillinger, og en af dem lå i sædestilling.
- Hvem er De? - Dr. William Kirkland.
Doktor? Hvor har De læst?
Howard Medical School.
- Bertha ... - Prøv ikke at tale.
Jeg fjernede kuglen. Der var ingen fragmenter.
Jeg standsede blødningen og forbandt såret med jod og bomuld.
- Hvad gav du ham mod smerten? - Jeg havde ikke noget i tasken.
Han besøgte et hus overfor, da det skete.
- Tag den her med på apoteket. - Church.
- Overlever han? - Der er risiko for infektion.
Men det lader til, at ...
- Hvad sagde De, De hed? - Dr. Kirkland.
Dr. Kirkland har vist reddet hans liv.
Det var heldigt, at han var i nærheden.
Tak for alt det, De har gjort. Og gudskelov, at De var her.
Jeg regner med, vi har Deres diskretion.
Church, sørg for, at dr. Kirkland kommer sikkert hjem.
- Javel. - Tak.
- Denne vej, doktor. - Tak.
- Hvor er han? - Derinde.
- Hvad er der sket? - Din fader er blevet skudt.
- Hvor har du været? - Jeg fik først besked i morges.
- Har de tilkaldt politiet? - Nej. Ingen må vide det.
- Hvad er hans chancer? - Bedre, end de kunne have været.
Men nu kan vi kun bede.
- Han lader til at sove roligt. - Det er en lettelse.
Min moder fortalte mig, hvad du gjorde.
Du hjalp med at redde min faders liv.
Tak.
Jeg vil gøre alt for dig.
Og for din familie. Det må du vide.
- Og alligevel hævede du forlovelsen. - Undskyld.
Jeg tog fejl. Jeg skulle have lyttet.
Jack sagde, I var sammen, og at intet skete.
Jeg sagde det samme, men du troede ikke på mig.
Jeg er villig til at undskylde, men du kender min historie.
- Jeg har før stolet på mænd... - Der har vi det.
Det er ikke kun min skyld. Du løj for mig.
- Jeg gjorde det for at beskytte dig. - Og se, hvad det har ført til.
Jeg kan ikke høre på det lige nu.
Min fader er måske døende.
Selvfølgelig.
Undskyld. Du bør være hos dine forældre.
- Church følger dig hjem. - Jeg kan godt selv gå hjem.
Tak, Boles.
Hvordan har du det?
Gid båden kunne sejle hurtigere. Jeg vil have flere nyheder.
Vi har intet hørt om min faders tilstand -
- siden telegrammet i Southampton før afgang.
Jeg ved, det var vagt, men det lyder, som om han kommer sig.
Det er jeg glad for.
- Det bliver godt at se din familie igen. - Ja, jeg glæder mig til at se dem.
Men jeg ved, at mit hjem er Sidmouth nu.
Tak for det.
Du har bragt et tiltrængt lys til slottet.
Mener du virkelig, at Sarah skal finde sit eget hjem?
Ja. Der er kun én hertug.
Og som jeg først for nylig har opdaget, kan der kun være én hertuginde.
Han bliver glad for, at mr. Russell er i bedring.
Var det ikke for dr. Kirkland, havde han aldrig overlevet.
Har du hørt fra Larry?
Han har vigtigere ting at tænke på.
Miss Scott, godt at se Dem.
Jeg vil ønske Dem en god tur til Newport.
- Jeg håber, De kan klare Dem uden mig. - Det tror jeg.
Mrs. van Rhijn får ikke så meget post, som hun plejede.
Jeg må hellere komme af sted. Jeg skal hjem til mine forældre først.
- Hav en god rejse. - Tak. Farvel, mrs. Forte.
Mind ikke tante Agnes om, at hun får færre breve for tiden.
Du har ret.
Selv om mrs. Foster fra Heritage Society er ret vedholdende.
Flere tiggerbreve?
De præsenteres ikke sådan, men ja.
Jeg kan se, at sagen med Larry stadig tynger dig.
John fortalte mig, at Larry ikke gjorde noget galt den aften, vi blev forlovet.
- Han var sammen med ham. - Men det er godt nyt, ikke?
Det ville det have været, men Larry påpegede, at jeg ikke havde troet på ham.
Jeg troede kun på John. Og Larry føler ikke, det er et godt udgangspunkt for os.
Det er der noget om.
Men du har dine grunde til at være forsigtig.
- Det burde han forstå. - Du har sikkert ret, men ...
... lige nu føles det som et trist tab af det, der kunne have været.
Vil De stadig ikke involvere politiet?
Det må ikke blive offentliggjort. De skal finde ud af, hvem der skød mig.
- Mistænker De nogen? - Ja ...
Der er mænd involveret, som gerne så min fader død.
Deriblandt Richard Clay.
- Vi undersøger mr. Clay. - Gør det.
Og vær så hård, som De vil.
Tak.
Deres overlevelse har været et mirakel.
Men betragt det ikke som tilladelse til hovmod.
Tak, doktor.
Jeg vil sørge for, at du følger lægens instrukser.
Dit helbred er min eneste prioritet.
- Derfor er jeg nødt til at aflyse ballet. - Aflys det ikke for min skyld.
- Når folk hører, hvad der er sket ... - Du kan ikke bruge mig som grund.
Og enhver anden grund kan nemt lyde falsk.
- Du må ikke bringe jernbanen i fare. - Nuvel.
McAllisters bog har rystet eliten i deres grundvold.
At aflyse det nu kan skade folks selvtillid endnu mere.
Det ønsker du sikkert ikke.
Jeg tager tilbage til Union Club.
Du har et bal at forberede.
Hvis du har det bedre, kan du måske vise dig kort.
Os alle sammen som et lysende eksempel -
- på en stabil, forenet familie til et veldrevet arrangement.
- Som du er lederen af. - Mrs. Astor er lederen.
Hun er moder til en kvinde, som snart trækkes gennem skilsmisseretten -
- for sin egen utroskab. De er moder til en hertuginde.
Vi er forældre til en hertuginde.
Han strøg ind, ret tappert -
- fjernede kuglen fra mr. Russell og reddede hans liv.
Du godeste. Sikke en bedrift.
Gad vide, om nogen nogensinde vil vide -
- at en farvet læge reddede en fremtrædende hvid forretningsmand.
Der er måske hændt mærkeligere ting.
Han var kun på 61st Street for at besøge mig.
- Det var sent for en visit. - Det ved jeg.
Vi fik aldrig talt sammen, men han kommer snart.
- Ser vi ham ikke i Newport? - Han vil tale med mig, før vi rejser.
Det virkede vigtigt.
- Jeg ved, hvad du tænker. - Tænker du ikke det samme?
Måske lidt. Jeg ved det ikke. Har han talt med fader?
Arthur har ikke sagt noget. Jeg skal aflevere hans frokost, som han glemte.
Skal jeg haste tilbage fra apoteket eller tage mig god tid?
Ellen er her. Så du har en anstandsdame.
Bare aflever fader frokost.
- Godt. - Hold op.
Vi ses senere.
Jeg glæder mig til at høre, hvad dr. Kirkland vil sige.
Ja, ja. Godt så.
Så det er sandt?
Ja.
Min fader fik ægteskabet annulleret, men jeg var allerede med barn.
Jeg mistede bevidstheden under fødslen -
- og da jeg vågnede, løj de og sagde, at barnet ikke havde overlevet.
Var mr. Scott ansvarlig for at bortadoptere barnet?
Det har taget mig lang tid at slutte fred med det og tilgive ham.
Jeg ville fortælle Dem det. Jeg skulle bare samle mod til det.
Jaså.
Går De?
Jeg må spadsere og tænke.
Jeg er virkelig ked af det. Jeg forstår, hvis De tror det værste om mig nu.
Ingen af mine tanker er klare lige nu.
- Jeg skriver til Dem. - Vi skal til Newport til ballet.
Ja, jeg skal følge min moder tilbage med toget i morgen.
Jeg er bange for, at disse oplysninger har styrket hendes argumenter mod os.
Nu virker det hele ...
... uoverkommeligt.
Jeg sagde det ikke før, fordi jeg er en privat person -
- og det er aldrig det rette tidspunkt til at tale om den slags.
Nej.
Det er det vel ikke.
Farvel, miss Scott.
William.
Det er vist Deres.
Hvad er der sket?
Hans moder har en ven i Philadelphia.
- Hun kender familien Springs. - Åh nej.
Hun fortalte William alt -
- og jeg er sikker på, hun pyntede på det, hun ville.
- Det er forbi. - Sagde han det?
Han tror ikke, vi kan kæmpe mod hende.
- Hvorfor skulle han? - Nej, han er chokeret.
Kærlighed forsvinder ikke på et øjeblik.
Uanset hvad der sker, fortjener du en mand, der forstår -
- viser dig venlighed og værdsætter dig.
Gid jeg kunne tro på det.
Jeg siger godnat.
Så tidligt? Jeg håber ikke, du er ved at blive syg.
Jeg er sikkert ganske rask. Godnat.
Marians helbred er fint. Det er ikke det, der piner hende.
Hvad mener du?
Marian fandt ud af -
- at mr. Russell ikke gjorde noget galt den aften, de blev forlovet.
Og nu?
Mr. Russell tvivler på, om de er et passende par -
- hvis hun ikke stoler på ham.
Gudskelov, at nogen opfører sig fornuftigt.
Forestil dig at gifte sig ind i den familie.
Agnes, altså. Det handler ikke om den familie.
Det handler om Marian og manden, hun elsker.
Vær ikke naiv. Man gifter sig ikke bare med en mand.
Man gifter sig med et liv. Og Marian fortjener bedre.
En fra en stabil, traditionel, veletableret familie.
Det garanterer ikke et lykkeligt ægteskab.
Da du giftede dig med Arnold, havde du alt det.
Hvordan havde du det med det?
Jeg husker ikke meget.
Er det, hvad du ønsker? For Marian?
Jeg troede ikke, De kunne lide Wagner.
Selvfølgelig ikke. Jeg har upåklagelig smag.
Men vi kan ikke altid gøre, hvad vi vil.
Er det mrs. Winterton? Jeg har ikke set hende, siden hendes mand døde.
Hun har ikke været meget ude.
Jeg går ud fra, han sørgede godt for hende.
Det er jeg sikker på. Han havde ingen børn.
Hvor interessant.
- Dejligt at se Dem. - I lige måde.
- Undskyld os. - Selvfølgelig.
Det er længe siden. Jeg er ked af at høre om Deres mand.
Tak. Det var selvfølgelig trist, men han led ikke længe.
Alligevel. Det må være hårdt for Dem at skulle genskabe Deres liv.
Jeg håber, De har familie og venner til at støtte Dem.
Egentlig ikke.
Jeg har ingen familie tilbage i New York, og vores venner var Joshuas venner.
Men jeg har stadig hans forældre. De er gamle, men de passer godt på mig.
Hvis De vil tale om det med en, der ikke er en af mr. Wintertons folk -
- håber jeg, De vil lade mig stå til tjeneste.
Selvfølgelig. Det er det, De laver nu, ikke?
Håndterer Deres klienters penge.
Jeg foretrækker at sige, at jeg håndterer deres liv.
- Og De vil gerne håndtere mit? - Meget gerne, hvis jeg må.
Fortæl mig om Deres liv.
De skal vel til Newport til mrs. Astors berømte bal?
Ja, men hun afholder det ikke i år. Det er blevet overtaget af mrs. Russell.
- Du milde. - Hvad?
Er De ikke på mrs. Russells liste?
Nej, og De er den eneste mand i New York, der ved hvorfor.
- De var til hendes datters bryllup. - Mr. Winterton var i live da.
Hun tror, hun er fri for mig, nu hvor han er væk.
Jeg kommer ikke til det næste bryllup.
- Der bliver ikke et foreløbig. - Sikke en skam.
- Vi bør gå ind igen. - Men skal vi?
Gør Dem klar.
De skal vide, at gæstelisten næsten er færdig.
Det glæder mig at høre, at forberedelserne til ballet går godt.
Jeg ville også fortælle, at jeg har inviteret mrs. Fane -
- og ville byde Charlotte velkommen, hvis hun kom.
- Ville De invitere mig? - Det er absurd.
Hvad fik Dem til at tro, at jeg ville sige god for det?
- Det ville ruinere os alle. - Vi taler ikke om fremmede.
Det er vores kære ven Aurora Fane og Deres egen datter.
Skal de leve i eksil for evigt?
Vi kan ikke lade skilsmisseplagen inficere de sociale kredse, vi holder af.
Men, moder, kan du ikke se, at det, mrs. Russell foreslår, kan redde mig?
Ønsker De ikke det for Deres eget barn?
Hvis De tager imod dem, bliver det en epidemi.
Og det vil jeg ikke være en del af.
Så jeg skal bruge resten af mit liv på at brodere foran kaminen?
Så skal du først lære at tråde en nål.
Mrs. Astor, jeg håber, De vil genoverveje det.
Det vil jeg ikke.
Og tvinger De mig, vil jeg ikke skjule, hvorfor jeg ikke deltager i Deres bal.
Hav en god dag.
Jeg kan selv gøre det, tak.
Miss Brook.
Miss Brook, jeg sætter pris på, at De kom.
Jeg ville takke Dem for alt det, De gjorde.
Vi er meget taknemmelige. Jeg håber, jeg må give Dem en ny kjole.
Nej, men jeg er meget glad for at se mr. Russell sidde op og tale.
Noget af en forandring fra sidst, I var sammen.
Undskyld mig. Jeg har noget arbejde, jeg skal ordne.
Jeg synes, det er en skam, at der er opstået splid.
- Må jeg støtte det? - Ja, det er en skam.
Betyder det, at De er kommet i tvivl?
Det håber jeg.
Jeg er meget lettet over at se Dem sådan her -
- men jeg vil ikke trætte Dem.
- Endnu en gang tak, miss Brook. - Jeg følger Dem ud.
Hvad sker der med sæsonafslutningsballet i Newport?
George siger, jeg skal gennemføre det.
Hector og Gladys er på vej.
Og som du ved, vil George ikke anmelde skyderiet.
Så jeg kunne ikke bruge det som undskyldning.
Han er en meget målrettet mand.
Intet må forstyrre den forretning, han arbejder på.
Så ballet finder sted.
Og jeg har inviteret mrs. Fane og mrs. Drayton.
Prøver De at gøre en ende på ekskluderingen af fraskilte kvinder?
Jeg synes, det er på tide. Gør De ikke?
Mrs. Draytons skilsmisse giver mig chancen.
- Det troede jeg i hvert fald. - Er mrs. Astor ikke enig?
Det er stadig tidligt.
Jeg er ked af, at jeg ikke kan vise min støtte.
Hvad? Kommer De ikke til ballet?
De så, hvor utilpas Larry var nær mig.
Opgiv ham ikke.
- Jeg har intet valg. - Sludder.
Jeg så Dem, vædet i blod i forsøget på holde George i live.
Da vidste jeg, De ikke var en svag debutant.
I det øjeblik så jeg Dem vel gennem Larrys øjne.
I to kunne få en lys fremtid. Vil De ikke kæmpe for den?
Valget er ikke mit. Det har Larry gjort klart, og ...
Hvis han har så stærke følelser, er det nok bedst sådan.
Det er pænt af dig at komme på besøg fra dit smarte nye hus.
Jeg håber ikke, jeg er i vejen.
Nej da. Det er rart at have dig her igen.
Hvordan er der i dit nye hjem?
- Hvem tager sig af dig? - Mrs. Clancy.
Hun er sød, men ikke så god en kok som mrs. Bauer.
- Selvfølgelig ikke. - Jeg er ikke den store kok.
- Gør hun også rent for dig? - Der kommer to kvinder hver dag.
Men mrs. Clancy bestyrer dem. Det gør jeg ikke.
Vores tjener lever som en prins med tjenere ved hånd og fod.
Hvad er der galt med det? Han har fortjent det, ikke?
Er det unge kvinder?
Det er det vel. Betyder det noget?
Det håber jeg ikke.
Du er tilbage. Hvordan havde mr. Russell det?
Jeg tror, han er ovre det værste.
Det beder jeg til.
- De har bedt om diskretion. - Det er en forfærdelig sag.
De håber på at fortsætte som normalt. Så de afholder stadig ballet.
Det er ret dristigt efter omstændighederne.
Det viser ægte mod.
Ja. Faktisk fortalte mrs. Russell mig -
- at hun har inviteret Aurora og Charlotte Astor.
- Hvad? Det vil Lina Astor ikke synes om. - Nej, slet ikke.
Er det så overraskende? En kotillon af fraskilte?
Hvad bliver det næste? Rakkerpak? Ugifte mødre?
Mrs. Russell bevæger sig ud på dybt vand.
Jeg havde ikke tænkt mig at tage med. Jeg vil ikke se Larry.
Ja, din tante Ada nævnte, at du og mr. Russell ikke var på talefod.
Men du må gå til ham nu, Marian, og indrømme, at du tog fejl.
- Indrømmer du, når du tager fejl, moder? - Det behøves ikke. Jeg tager aldrig fejl.
Jeg troede ikke, du billigede mr. Russell?
- Jeg har ombestemt mig. - Det vil Larry måske også.
Jeg agter ikke at finde ud af det.
Mr. van Rhijn. Tag endelig plads.
Tak.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Jeg ville sikre mig, at De vidste, hvordan det står til med Larry og Marian.
- Hun ved, han ikke gjorde noget galt. - Selvfølgelig ikke.
Men det har vist ikke gjort den store forskel.
- Hun vil stadig ikke med til ballet. - Det ved jeg.
Jeg tænkte, at jeg måske kunne få hende til at ombestemme sig.
Hvorfor? Fordi De vil hjælpe mig?
Selvfølgelig. Det må De da vide.
Jeg ved, at De vil have en tjeneste, mr. van Rhijn.
Skal vi spare tid?
Vil De overveje at invitere mrs. Winterton til ballet?
Du godeste.
Jeg troede, hendes mands død havde sat hende ud af spillet.
Hvad med mrs. Astor?
Hun er ikke vild med hende -
- men jeg tror, Deres støtte vil være en bastion mod det.
Den dag kommer, hvor De er lige så stærk som mrs. Astor.
Eller stærkere.
Udmærket, mr. van Rhijn. Jeg inviterer hende.
Men jeg forventer også at se miss Brook der.
Jeg håber ikke, De skuffer mig.
Ja.
Oscar. Hvor har du været?
Jeg skulle ordne nogle sager, før vi tager til Newport.
Jeg løb faktisk på mrs. Russell tidligere i dag.
Hun er skuffet over, at Marian ikke kommer til ballet.
- Hun virker glad for dig. - Det er en skam, du går glip af det.
Hvis Marian ikke vil deltage, må vi respektere hendes beslutning.
Hun er ikke den eneste, der ikke dukker op.
Selvfølgelig.
Men når man tænker på, hvad familien Russell har været igennem ...
Hvem ringer så sent?
Det er din mrs. Foster. Hun bliver ikke længe.
Hun er på vej til middag.
Men hun er ikke min mrs. Foster.
Mrs. Philip Foster.
Tak, fordi De kom. Mrs. Foster er fra New York Heritage Society.
Jeg frygter, De vil nævne de ubesvarede breve, og det undskylder jeg for.
Mrs. van Rhijn, det vigtige er, at vi taler sammen nu.
Det er meget venligt af Dem.
Tager jeg fejl, eller var der, sidst jeg var her -
- et smukt portræt af Robert Livingston -
- som blev delstatens første kansler?
Det gjorde han. De har en vidunderlig hukommelse.
Vidste De, at han ledte indsættelsen af præsident George Washington?
Så dybe historiske forbindelser, Deres familie deler med vores by.
Deres interesse i min familie er en kompliment -
- men vi ved begge, De kun har ét mål for Deres jagt på mig.
- Det er sandt. Vi vil ... - Lad mig afbryde dem der.
- Tante Agnes, vi bør gå ... - Bliv. I kender fakta.
Agnes, det, du ikke ved ...
Jeg vil sætte en stopper for den tumultariske ydmygelse.
Sandheden er, og jeg burde have været ærlig før -
- at jeg ikke kan donere til selskabet -
- fordi jeg ikke længere har tilstrækkelige midler til det.
Vi forventer ikke et bidrag fra Dem, mrs. van Rhijn.
Vi er velfinansierede.
Vi vil have Deres navn.
Som næstformand.
Næstformand for New York Heritage Society?
- Ja. - Agnes, dog. Sikke en ære.
Du har ret. Det er sandelig en ære.
Mrs. Foster, jeg beklager.
Jeg fejlbedømte situationen og gjorde mig selv til grin.
Kan De besøge mig igen, når vi er tilbage fra Newport?
Så kan vi tale ordentligt om det.
Det skal jeg nok. Og nu må jeg løbe. Godaften til Dem alle.
- Godaften. - Godaften til Dem.
- Hav en god aften. - Tak. Godnat.
Vidste du, det var det, hun ville?
Jeg skrev til hende, og ja, jeg vidste, det var noget i den stil.
En miss Bridget er kommet for at tale med Dem.
Bridget?
Mrs. Bauer syntes, du var blevet lidt tynd.
Så hun sendte mig med din yndlingslammegryde.
Jeg frygter, at dit afbud til ballet skaber mere sladder end din deltagelse.
Det havde jeg ikke tænkt på.
Hvis mrs. Russell inviterer Aurora, og hun siger ja -
- håber jeg, at du vil genoverveje det, Marian.
Bannister, vi er vist endelig klar til middag.
Oscar, sætter du dig ikke ved siden af din moder i aften?
Nej.
Hvad?
Jeg tror, tiden er inde til, at du indtager bordenden.
- Men du har altid ... - Du styrer både familien og huset.
Det er på tide, du indtager bordenden.
Jeg sætter mig ved siden af Marian.
Agnes.
Tak.
Det var meget betænksomt af mrs. Bauer. Og af dig at komme med det.
- Skal du ikke have noget? - Jeg spiste, før jeg kom.
- Vil du i det mindste ikke sidde ned? - Jeg er tjenestepige.
Ikke i dette hus. Her er du herrens gæst.
- Mener du det? - Selvfølgelig gør jeg det.
Det er en ære at byde dig velkommen.
Det føles meget trygt med dig her.
Må jeg sige det uden at gøre dig utilpas?
Jeg er ikke utilpas.
Slet ikke.
Godt så.
Fortæl mig om din dag.
I morges, da jeg stod op og begyndte at lave morgenmad ...
Jeg lægger mig lidt.
Vi har vores aftale med syersken om at hente kjolerne til ballet.
Jeg har sendt mine mål. Det skal nok gå.
Vi henter den for dig.
- Hvad er der galt med pigen? - Det fortæller jeg på vej til butikken.
Miss Gladys!
Deres Nåde!
Adelheid? Hvad laver du her?
Mrs. Russell bad mig tage mig af Dem.
Betyder det...?
Hvis det er det, Deres Nåde ønsker. Det håber jeg.
Jeg har et brev til miss Boles med en billet tilbage til England.
Og mere end det, håber jeg.
Meget mere, Deres Nåde.
Hvil dig, før du rejser hjem.
Vi går denne vej.
Jeg nyder tanken om, at din moder har indrømmet, at hun begik en fejl.
Sådan ville hun næppe udlægge det.
- Tak. - Javel.
Goddag.
- Goddag, Aurora. Godt at se dig. - Jeg er glad for, du kom.
- Ved vi, om mrs. Astor er i Newport? - Jeg har ikke hørt noget.
Har du besluttet, om du tager til ballet?
Ikke helt.
Jeg var sikker på, jeg ikke ville blive inviteret.
Det var åbenbart før, mrs. Russell gik fra forstanden.
Du ser ikke Lina Astor der.
Jeg ved ikke, om jeg tager med.
Hvis mrs. Russell vil udfordre konventionen, bør vi gøre vores del.
Én aften for bordenden, og du vil ændre verden.
- Du har en kjole, ikke? - Jeg har kjolen.
Jeg ved bare ikke, om jeg tør.
Mrs. Russell gør en stor indsats for dig.
Men hun kan ikke styre folks blikke, når jeg træder ind i balsalen.
Vi træder alle ind i balsalen sammen.
- Hvad? - Hvis Aurora kan være modig, kan vi alle.
- Er du ikke enig, Marian? - Jo. Vi kan være modige sammen.
Den er perfekt til lejligheden.
Ja.
Du ser smuk ud, Dorothy.
Tak. Det er en smuk farve, ikke?
- Mrs. Kirkland. - Mrs. Trumbo.
Jeg gik forbi og syntes, jeg så Dem gennem vinduet.
Jeg er overrasket over at se Dem her, mrs. Scott.
Vi lægger sidste hånd på min kusines kjole til Deres bal.
- Her er din datters kjole. - Mange tak.
- Kommer miss Scott stadig? - Hvorfor skulle hun ikke det?
Jeg ved, min søn inviterede hende.
- Men det var før. - Før hvad?
Før han hørte sandheden om Deres datters fortid.
Min datter har intet at skamme sig over.
- Hun narrede min søn. - Hun gjorde intet i den stil.
Hun ville fortælle Deres søn om den mest rystende tid i sit liv.
- Men det gjorde hun ikke. - Endnu. Det var hendes plan.
Men De sørgede for at foregribe nyheden -
- og sprede den som en pest, så Deres søn tror det værste.
Jeg fik ham ikke til at tro noget. Det var Deres datter, der bedrog ham.
Jeg håbede, Peggy ville gøre det respektable og sende afbud.
Det er forbløffende -
- hvordan De kan se alle andres fejl og mangler, men ikke Deres egne.
Hvabehar?
Som præstekone burde jeg ikke skulle minde Dem om verset:
"For alle har syndet og har mistet herligheden fra Gud."
Dorothy, lad os sænke temperaturen.
Min tålmodighed er opbrugt. Jeg kan ikke længere tie.
Måske skulle De lytte til Deres kusines advarsel.
Måske skulle De komme ned fra Deres høje hest.
De har nydt en vis form for privilegium -
- blandt folk her i Newport, som har skabt en illusion for Dem.
Og hvad er det for en illusion?
Den slags, der har gjort Dem i stand til at handle uden ynde, manerer og ansvar.
Men jeg er ikke fra Newport.
Vi kommer til ballet som en familie.
Min mand har givet en fin donation -
- for det er faktisk det mest respektable at gøre.
- Hvordan går det? - Kjolen er perfekt. Tak.
- Ønsker De noget, mrs. Kirkland? - Nej, ellers tak.
Jeg må hellere gå. Jeg er æresgæst til et arrangement senere.
- Vi ses til ballet. - Ja, selvfølgelig.
Og mrs. Scott, uanset om Deres datter kommer eller ej -
- finder jeg trøst i, at min søn kender sandheden nu -
- og har ændret mening om hende.
Hvis det virkelig er hans beslutning -
- så var din søn aldrig min Peggy værdig til at begynde med.
Fader ... Dr. Kirkland.
Goddag, mrs. Russell, mr. Russell.
- Dr. Kirkland. - De behøver ikke rejse Dem for min skyld.
Nej, det er i orden.
Jeg var glad for at høre om Deres fremskridt fra Deres søn.
Jeg skulle have skrevet, men ville først tale med dr. Logan om den aften, De hjalp.
Jeg er taknemmelig for, at jeg var der.
Dr. Logan var meget klar i mælet.
Havde du ikke tilfældigvis været hos familien Brook, ville jeg være død.
Tja, jeg ...
I stedet, uden de værktøjer, De havde brug for -
- uden medicin eller trænet assistance, reddede De mig.
Så...
Jeg har besluttet at takke Dem på en måde, som jeg håber, svarer til det, De gjorde.
- Må jeg åbne det? - Endelig.
- Det kan jeg ikke tage imod. - Hvorfor ikke?
Fordi den er mere værd end mit liv? Det kan jeg forsikre Dem om, den ikke er.
Men alligevel ...
Hele familien er taknemmelig for alt det, De gjorde.
De løb en risiko.
Hvis det var gået galt, og jeg var død -
- er der folk, der ville have retsforfulgt Dem.
Så vi må tilføje mod til Deres andre dyder.
Jeg håber, De vil føje mig og acceptere den.
Der er han.
- Vi er så stolte af dig, søn. - Hvorfor?
Fordi du reddede en industrimagnats liv.
For ikke at nævne din flotte belønning.
Jeg er taknemmelig for, at jeg kunne hjælpe -
- men min praksis bliver næppe oversvømmet af røverbaroner foreløbig.
Det er næsten tid til at gå. Se nu at få klædt om til ballet.
- Jeg tager ikke med. - Hvad?
Det er vores familiebegivenhed.
- Lad ikke den kvinde ødelægge det. - Den kvinde?
Du har aldrig brudt dig om hende, vel?
Jeg vil blot sige, at jeg er god til at bedømme folk.
Men du er ikke den endelige dommer.
Hvor mange har du fortalt det til, moder?
Mig?
Vi var vist de sidste, der fik det at vide.
Ifølge mrs. Brown ved alle i Philadelphia det.
Så mrs. Brown og hvem ellers?
Mrs. Oden. Men det er næppe min skyld.
Så nu er det blevet sladder? Du har besudlet hendes omdømme.
Det har jeg da ikke. Det gjorde hun skam selv.
Kan du ikke se, at det er kvinden, han elsker?
- Elsker? - Ja.
Min søn, det går over.
Der kommer mange andre allerede fra i aften til ballet.
Det er ikke svaret, Elizabeth.
Skulle jeg lade hende fortsætte dette bedrag hele vejen op ad kirkegulvet?
Hvad ville alle tænke og sige om præstens søns hustru?
Måske ville de tro, hun er et menneske som os andre?
Hun kunne tilsværte vores slægtsnavn. Det ville jeg ikke lade ske.
Vi er en familie, der elsker og tilgiver.
Men hun gav os ikke engang en chance for at tilgive -
- for hun holdt det hemmeligt.
Du kan ikke være sammen med en, der har så tilsmudset en fortid.
Kvinde! Du er ikke hævet over al kritik.
Tager du løgnerens side over din kone?
Det var min pligt at informere og beskytte vores søn.
Han er en voksen mand.
Du skulle have givet William og miss Scott en chance for selv at finde ud af det.
Jeg gav ham mulighed for at høre sandheden og træffe en beslutning.
Nej, du gjorde ej.
Han har ret.
Du har sået ulykke og hjertesorg, og det er ikke første gang.
Det hører op nu.
Jeg gjorde blot, hvad jeg troede, var det rette.
For hvem?
Se på klokken.
Vognen venter.
Vi mødes ude foran.
Skal jeg sætte mig ind i vognen uden min mand?
Jeg vil gerne tale med William. Alene.
Jeg ønsker kun det bedste for dig.
Jeg vil ikke belæres.
Det er godt, for det har jeg heller ikke tænkt mig.
Jeg vil blot sige ...
... at du kan beslutte, hvilken slags mand du vil være ...
... og hvad du vil med dit liv.
- Tak for det. - Husk på ...
Herren har beordret dine skridt.
Gid jeg vidste, hvilken vej han bad mig gå.
Har du virkelig tænkt dig at tage med?
Ja. Jeg blev inviteret, og jeg tager med.
Kan du ikke se, at det bare er endnu et af mrs. Russells dumdristige påfund?
Din tilstedeværelse vil være en skændsel for de andre kvinder.
Hvis der er nogen.
Er det, hvad jeg er for dig nu? En skændsel?
Charlotte, jeg prøver at beskytte dig.
Nej, moder. Som sædvanlig prøver du bare at beskytte dig selv.
Det er pænt af Dem at tage imod mine gæster, Hector. Tak.
- Naturligvis. Hvor er mr. Russell? - Han hviler sig på sit værelse.
- Men ingen må vide, hvad der skete? - Ingen må vide det.
Endelig. Vi ville sende et eftersøgningshold op.
- Ser jeg ikke godt ud? - Du ser vidunderlig ud.
Det kræver meget arbejde.
- Ikke sandt, moder? - Lad os håbe, det har været det værd.
Hvis mrs. Astor får sin vilje, kommer der måske ingen.
Frue, vognene begynder at ankomme.
Godt, hvis det betyder, der er mere end en.
- Jeg ved ikke, om jeg kan gøre det. - Selvfølgelig kan du det. Det kan vi.
Bare rolig. Jeg forlader ikke din side.
Jeg håber blot -
- at Heritage Society ikke mister tiltroen til den nyeste næstformand -
- hvis de finder ud af, at jeg deltog.
De har sikkert bedre ting at tage sig til end at overvåge dine aktiviteter.
Jeg kan ikke komme på nogen.
Mrs. Joshua Winterton.
- Mrs. Winterton. - Det var pænt af Dem at inkludere mig.
I betragtning af vores fælles fortid -
- kender De mig nok bedre end nogen anden kvinde her.
Bliver vi måske venner en dag?
Jeg finder det ikke sandsynligt, men mærkeligere ting er sket.
Fortsæt endelig til terrassen, og nyd vores storslåede belysning.
Godaften.
Mr. og mrs. Charles Havemeyer.
Tak.
- Jeg skulle ikke være taget med. - Sludder.
Du har intet at skamme dig over.
Lad ikke de folk diktere, hvem du er.
- Godaften. - Hej.
- Kom. - Du ser vidunderlig ud.
Mrs. James Drayton.
Mrs. Drayton. Er Deres moder ikke med?
- Hun havde det desværre ikke så godt. - Jaså. Det er jeg ked af at høre.
Mrs. Drayton. Jeg håber ikke, De er for hårdt prøvet.
De er meget venlig, hertug. Tak. Mere end jeg kan udtrykke.
Mrs. Forte og mrs. van Rhijn.
Godaften, mrs. Russell. Hvordan har mr. Russell det?
Overraskende godt. Jeg håber, vi ser ham senere.
Og mrs. Astor?
- Må jeg præsentere mrs. Forte? - Deres Nåde.
Og hendes søster mrs. van Rhijn. De kender hertugen.
Ja, men vi har knapt talt sammen.
Miss Brook og Gladys har fortalt mig alt om Dem.
Vel ikke alt, håber jeg.
Mrs. Charles Fane og miss Brook.
Miss Brook, pænt af Dem at komme.
- Du er meget velkommen her, Aurora. - Tak, fordi jeg måtte komme.
De kender vist hertuginden.
- Det er dejligt at se Dem. - Miss Brook, mrs. Fane, velkommen.
Mr. og mrs. Clement Moore.
Det er dejligt at se alle i deres fine sæsonafslutningsklæder.
Ja.
Næsten alle.
Mr. og mrs. Benjamin Porter.
Godt at se Dem.
Tak, fordi De kom.
Mrs. Astor.
Lina, Charlotte sagde, du havde det skidt.
Jeg er glad for, at du er kommet dig så hurtigt.
Tak.
Jeg har dog på fornemmelsen, at jeg kan få tilbagefald når som helst.
- Hertug. - Mrs. Astor.
Mr. og mrs. Frederick Bronson.
Det er mrs. Astor.
- Mrs. Astor er her. - Mrs. Astor er ankommet.
Er det ikke pragtfuldt?
Hvad fik dig til at ombestemme dig?
Din situation er måske pinlig ...
... men du er ikke en skændsel.
Du er min datter.
Jeg har altid troet, at hvis du kunne vælge mellem mig og elitens love -
- så ville eliten vinde hver gang.
Hvilket endnu engang beviser, at du ikke ved alt.
Tak.
Mine damer og herrer.
Ballet skal til at begynde.
I begyndelsen anede vi ikke, hvad vi lavede.
Jeg ved ikke, hvordan I klarer det med tre.
Børnene er nemme. Det er manden, der er det største arbejde.
Jeg tror, den flotte herre kommer denne vej.
Han kommer ikke efter mig.
Må jeg få denne dans?
Er alt vel?
Jeg har det fint.
- Kan du klare det? - Jeg klarer det.
- Noget nyt om efterforskningen? - Intet konkret endnu.
- Og noget nyt fra miss Brook? - Nej.
Lad ikke en misforståelse stå i vejen for din lykke.
Der vil altid være uoverensstemmelser.
I må veje dem op mod værdien af det, der bringer jer sammen.
Lad os komme af sted til ballet.
Jeg vidste, han ville ombestemme sig.
Godaften, miss Scott.
Undskyld os.
Lad ham.
Må jeg tale med Dem?
Nuvel.
- Hvad tror du, det handlede om? - Jeg ved det ikke, og jeg tør ikke håbe.
Jeg frygter, jeg vil fortryde det.
Nej, Lina. Jeg vil kun høre din taknemmelighed.
Bertha Russell har sørget for -
- at din uberegnelige datter bliver modtaget offentligt af en ægte hertug.
Ja, i en balsal fuld af svindlere og demimonder.
Lina, Bertha Russells balsal er fuld af fremtiden.
Hold ikke fast på fortidens skikkelser.
Så bliver du måske revet med sammen med dem.
De damer. Nyder De aftenen?
Ja. Mrs. Fish prøver at lære mig ikke at være bange for fremtiden.
Hvorfor skulle De være det? Fremtiden tilhører Amerika.
Måske er det det, der gør mig bange.
Undskyld mig.
Jeg kan ikke beskrive, hvor glad jeg er for, at du er her.
Vi er her alle sammen. Præcis som du ønskede.
Det er måske ikke rette tid og sted at spørge -
- men jeg føler behov for at gribe øjeblikket.
- Min kone sagde, der er kurrer på tråden. - Sådan så jeg det ikke.
- Hun er knust. - Det er jeg også.
Jeg bebrejder ikke miss Scott hendes fortid.
Er De glad for at være her?
Jeg burde have vidst, De var den eneste, der kunne levere.
Jeg kan gøre meget mere end det, hvis De lader mig.
Det gør jeg. Det er en lettelse at tale med en mand, der kender sandheden om mig.
Der er ingen grund til at forstille sig.
Vi kunne ...
Vi kunne gå videre med det.
Hvad mener De?
Har De bolig uden for New York?
Jeg har et hus ved Hudson, men det er ret beskedent.
Jeg har også en hytte.
Vi kunne aftale ikke at besøge hinanden uden en invitation -
- men i byen ville vi være et par.
Et magtpar.
Alt det her er, hvis ...
Hvis vi gifter os.
Med Deres penge og mine forbindelser har vi hele verden for vores fødder.
Hvad siger De?
Jeg siger ...
Kom til frokost, når vi kommer tilbage til New York.
Så det er altså sådan her fra nu af?
Med fraskilte og opkomlinge, der fylder gulvet?
Og knap nok en stol til os?
Samfund ændrer sig, Agnes.
Knebet er at tilpasse sig det nye uden at grave grøfter.
Tænk, at jeg er her.
Jeg troede, det var slut for mig.
Du kan takke mrs. Russell.
Hun løb en stor risiko. Og det lader til at have virket.
- Har du det godt? - Jeg har brug for frisk luft.
De har min opmærksomhed.
Jeg elsker Deres datter.
Og med Deres tilladelse vil jeg bede om hendes hånd.
Jeg vil skabe et liv med Deres datter og en familie.
Jeg har rigelige midler til at forsørge og beskytte hende.
Og De forstår, at et ægteskab er mellem en mand og hans kone?
Ikke hendes forældre eller Deres?
Javel.
Arthur?
Må jeg?
- Jeg talte med Deres fader. - Hvad?
Da De gik, troede jeg, det var forbi.
Næppe.
Jeg lover aldrig at forlade Dem igen, hvis De vil have mig.
Åh, Arthur ...
Miss Scott ...
... vil De gifte Dem med mig?
Jeg troede ikke, du kom.
Jeg fulgtes med Aurora Fane.
Selvfølgelig gjorde du det.
Nu er det min tur til at undskylde.
Jeg forstår ikke, hvordan alting blev så indviklet mellem os.
Jeg gik vel i panik.
Jeg antog det værste, fordi det er sket for mig i fortiden.
Hvorfor skulle det blive bedre i fremtiden?
Kan vi ikke gøre det bedre?
Vi kan prøve.
Men intet er garanteret i dette liv, Marian.
Du vil uden tvivl begå fejl, og det vil jeg også.
Og når jeg gør, forlader du mig så igen?
- Jeg siger ikke, det hele var din skyld. - Det gør jeg heller ikke.
Hvad gør vi så?
Tja ...
... en ting kan vi være sikre på. Vi løser ikke alle vore problemer i aften.
Men miss Brook, må jeg bede om denne dans?
- Hvorfor det smørrede smil? - Ikke for noget.
Hun er ikke ulykkelig, George.
Nej, hun er ikke ulykkelig.
Du har lagt rygterne i graven. Du ser godt ud.
- Og du har begået endnu en triumf. - Jeg ønsker blot det bedste for os alle.
Jeg må indrømme -
- at være døden nær har ændret mit syn på det.
Virkelig?
Hvis det er godt, er jeg glad.
Men mest af alt er jeg lettet over, at du stadig er her hos mig.
- Hvad foregår der? - Jeg tager tilbage til New York.
Du kan ikke tage af sted alene. Du er ikke rask nok.
Larry tager med mig. Han er i vognen.
Men løste vi det ikke i aftes? Kommer du ikke tilbage til 61st Street?
Beklager.
Jeg troede, du forstod, at jeg kun deltog for at beskytte forretningen.
For at beskytte forretningen?
Jeg ved, hvor vigtigt det er for dig at vinde point over mrs. Astor.
Ja, det er det.
Jeg er bare ked af, at du måtte bruge vores datter som en brik.
Du vil aldrig forstå det. Jeg ønskede, at Gladys slap ud af buret.
Men du tvang hende ind i et ægteskab.
- Og du fulgte hende op ad kirkegulvet. - Og det kan jeg ikke tilgive.
Jeg bebrejder dig ikke for at være nådesløs.
Jeg beundrer det. Det er det, vi har til fælles.
Men jeg er nådesløs i forretninger, ikke over for dem, jeg elsker.
Og jeg er nådesløs for dem, jeg elsker. Kan du ikke se det?
- Er det på grund af skudepisoden? - Måske.
Det har fået mig til at granske mit liv, og jeg kan ikke lide alt, hvad jeg ser.
- Så du kommer ikke hjem? - Ikke før vi ved, hvad vi vil.
- Jeg ved, hvad jeg vil. - Selvfølgelig gør du det.
Jeg er derimod ikke så sikker.
Herre.
Jeg kommer nu.
Hvor er fader?
Du er tidligt oppe. Jeg troede, du sov indtil middag.
Jeg har nyheder, og jeg er ved at sprænges.
Lægen fik mig til at love at tie -
- indtil de første fire måneder var gået, men det var i aftes -
- og jeg måtte fortælle Hector det først.
Ser du ...
Jeg skal have et barn.
Lad os finde fader.
Vi kan fortælle ham det sammen. Han bliver så glad.
Moder?
Oversat af: Cecilie Hassenkam Rasmussen