Pirmyn!
Pone Raselai, jūs beveik namie.
Pirmyn!
Nagi! Nagi!
Pagalbos!
Greitai ateik laukan! Greitai!
Atvesk ponią.
Duok man ranką.
Kas atsitiko?
Nešam jį į vidų.
Atsargiai ant laiptų.
Atvesk ponią Brius, greitai.
Atsargiai.
Kas atsitiko?
Paštininkas atėjo į biurą su paketu
ir pradėjo šaudyti!
Atnešk antklodes ir pagalvę. Aš paimsiu ledo ir rankšluosčių.
Ar jis kvėpuoja? Prašau, pasakyk, kad kvėpuoja.
Jaučiu pulsą. Ar galiu ką nors padaryti?
Atvesk daktarą Loganą!
- Mūsų namuose yra daktaras. - Atvesk jį!
- Jis ne baltaodis. - Man nesvarbu, eik!
Ir pakviesk poną Larį!
Sekretorius buvo pašautas. Manau, jis mirė.
Dieve. Grįžk į biurą ir tvarkykis.
- Ar gali neprileist policijos? - Manau, taip.
Lik su manimi, brangusis.
Džordžai, prašau, lik su manimi.
- Jis pašautas? - Eik! Paskubėk!
- Man reikia mano krepšio. - Eik! Mes atnešime!
- Jis dar gyvas? - Taip.
Daktaras jau pakeliui.
- Ar jis išgyvens? - Galbūt.
Nežinau.
Kas vyksta?
- Ponas Raselas pašautas. - Ką?
- Kas tai padarė? - Nežinau.
- Dr. - Kirklandas buvo pas mane. Jis nuėjo padėti.
Aš nunešiu jo krepšį.
Ar galiu tai padaryti?
- Noriu būti su visais. - Žinoma.
Pasakyk mano tetoms, kur išėjau.
- - Aš dr. - Viljamas Kirklandas. Galiu? - Taip, prašau.
Pone Raselai, ar girdite mane?
Numalšinsit skausmą?
Ne. Gerai, kad jis jaučia skausmą.
Apžiūrėsiu žaizdą.
- Reikia vandens, ledo, rankšluosčių. - Tuo pat.
Viskas bus gerai, pone Raselai. Mačiau daug šautinių žaizdų.
- Kur padėti šiuos? - Čia. Ačiū.
Man reikia papildomų rankų spaudimui palaikyti.
- Rodykit, ką daryti. - Spauskit, stabdykit kraujavimą.
Ponia Rasel, kalbėkite su savo vyru.
- Viskas bus gerai. - Laikykit jį, prašau.
Hiksai, laikyk jo dešinę ranką. Aaronai, laikyk koją.
Žiūrėk į mane.
Jaučiu kulką.
Ji prie kairiojo skilvelio. Atrodo, įstrigo prie šonkaulio.
Aš jį atversiu. Ar galite paduoti žnyples, kai paprašysiu?
Jausite spaudimą, pone Raselai.
- Sutelkit dėmesį į savo žmoną. Galite? - Nesijaudink, esi gerose rankose.
Skaudės.
Valykit kraują, kad matyčiau.
Žnyples!
Kulka nesuskilo. Dėkui Dievui.
Kas vyksta? Kodėl jis dreba?
Jam šokas.
Jis karščiuoja. Atneškit ledo temperatūrai mažinti.
- Ne! Lik su mumis, Džordžai! - Viskas gerai.
Lik su manimi! Lik!
Prašau, daktare, išgelbėkite jį!
Prašau, daktare.
Lik su manimi.
Kas vyksta?
- Kodėl atsikėlėte taip anksti? - Mes nemiegojome.
Ponas Raselas pašautas.
Panelė Merian liko ten visą naktį su daktaru Kirklandu.
Jis pašautas?
Kodėl jie pakvietė daktarą Kirklandą?
Nekvietė. Jis lankė panelę Skot.
Ir nuėjo padėti.
Tai stebuklas, kad jis buvo čia.
Tikiuosi, jūs teisi.
- Jis jausis patogiau lovoje. - Žinoma.
Ką darote?
- Dr. - Loganai, mes seniai jus kvietėme. Kur buvote?
Ponia Stroder pagimdė dvynius, vienas buvo pakrypęs.
Kas jūs?
Daktaras Viljamas Kirklandas.
Daktaras? Kur mokėtės?
Howardo medicinos mokykloje.
- Berta... - Nekalbėk.
Išėmiau kulką. Nebuvo skeveldrų.
Surišau kraujagysles, jis nebekraujuoja.
Tada užpildžiau žaizdą jodu ir vata.
- Ką davėte jam nuo skausmo? - Neturėjau nieko savo krepšyje.
Jis tik buvo kitoje gatvės pusėje.
- Nunešk tai į vaistinę. - Čerčai.
- Ar jis išgyvens? - Yra infekcijos rizika.
Vis dėlto atrodo, kad...
- Kuo jūs vardu? - Daktaras Kirklandas.
Atrodo, kad daktaras Kirklandas išgelbėjo jo gyvybę.
Labai pasisekė, kad jis buvo netoliese.
Ačiū už viską, ką padarėte. Dėkui Dievui, kad buvote čia.
Tikiuosi, galime pasikliauti jūsų diskretiškumu.
Pasirūpink, kad daktaras Kirklandas saugiai grįžtų namo.
- Taip, ponia. - Ačiū.
- Čionai, daktare. - Ačiū.
- Kur jis? - Jis ten.
- Kas atsitiko? - Tavo tėvas pašautas.
- Kur buvai? - Man nepranešė iki ryto.
- Ar jie kvietė policiją? - Ne. Jie nenori, kad kas žinotų.
- Kokios jo galimybės? - Geresnės, nei galėjo būti.
Dabar belieka melstis.
- Jis ramiai miega. - Net palengvėjo.
Mama man papasakojo, ką padarei.
Padėjai išgelbėti mano tėvo gyvybę.
Ačiū.
Dėl tavęs padaryčiau bet ką.
Ir dėl tavo šeimos. Turi tai žinoti.
Ir vis tiek tu nutraukei mūsų sužadėtuves.
Atsiprašau.
Klydau. Turėjau klausytis.
Džekas man sakė, kad buvo su tavimi ir nieko neįvyko.
Aš tau sakiau tą patį, bet tu netikėjai.
Esu pasiruošęs atsiprašyti, bet žinai mano istoriją.
- Anksčiau pasitikėjau vyrais... - Štai kur esmė.
Kalta ne tik aš. Tu man melavai.
Dariau tai, kad tave apsaugočiau.
Pažiūrėk, kur tai mus nuvedė.
Negaliu to dabar klausytis.
Mano tėvas gali mirti.
Žinoma.
Atsiprašau. Turėtum būti su savo tėvais.
- Čerčas tave palydės. - Aš grįšiu pati.
BRITANIKAS
Ačiū, Bolsai.
Kaip laikaisi?
Norėčiau, kad laivas plauktų greičiau. Noriu daugiau naujienų.
Negavome jokių žinių apie mano tėvo būklę
nuo išplaukimo iš Sautamptono.
Žinau, kad neaišku.
Bet atrodo, kad jis sveiksta.
Džiaugiuosi dėl to.
- Bus gera vėl pamatyti tavo šeimą. - Džiaugsiuosi juos matydama.
Bet žinau, kad mano namai dabar Sidmute.
Ačiū už tai.
Tu atnešei šviesą į vietą, kur jos labai trūko.
Ar tikrai nori, kad Sara rastų namus?
Taip.
Yra tik vienas hercogas.
Neseniai sužinojau, kad gali būti tik viena hercogienė.
- - Jis džiaugsis, kad p. - Raselas sveiksta. - Taip.
Jei ne daktaras Kirklandas, jis nebūtų išgyvenęs.
Ar girdėjai ką nors iš Lario?
Jis turi svarbesnių rūpesčių.
Panele Skot, džiaugiuosi jus matydama.
Linkiu geros kelionės į Niuportą.
- Tikiuosi, susitvarkysite be manęs. - Manau, taip.
Ponia Van Rajin gauna mažiau laiškų nei anksčiau.
Pradėsiu. Pirmiausia einu pas tėvus.
- Saugios kelionės. - Ačiū, ponia Forte.
Geriau neprimink tetai Agnes, kad ji gauna mažiau laiškų.
Tu teisi.
Nors ponia Foster iš paveldo draugijos
labai atkakli.
Daugiau prašymų?
Nieks to nesako, bet taip.
Matau, kad Laris vis dar slegia tavo mintis.
Taip. Džonas man sakė, kad Laris nieko blogo nepadarė mūsų sužadėtuvių naktį.
Jis buvo su juo.
Tai geros naujienos, ar ne?
Būtų geros.
Bet Laris pabrėžė, kad kai jis sakė, jog nieko neįvyko, o aš juo netikėjau.
Tikėjau tik Džonu.
Laris mano, kad tai nėra gera pradžia.
Jis teisus.
Tu turi priežasčių būti atsargi.
Jis turėtų tai suprasti.
Tikriausiai tu teisi, bet...
Dabar jaučiu tik liūdesį dėl to, kas galėjo įvykt.
Vis dar nenori kviesti policijos?
Negaliu rizikuoti. Išsiaiškink, kas mane pašovė.
- Ar įtari ką nors? - Taip, yra...
Yra žmonių, kurie norėtų mano tėvo mirties.
Viens iš jų - Ričardas Klėjus.
Mes pasidomėsim ponu Klėjum.
Pirmyn.
Darykit ką norit.
Ačiū, pone.
Jūsų išgyvenimas buvo tarsi stebuklas.
Bet nelaikykit to leidimu persistengti.
Ačiū, daktare.
Aš užtikrinsiu, kad laikytumeis daktaro nurodymų.
Tavo sveikata yra mano vienintelis prioritetas.
Todėl dabar tikrai turiu atšaukti pokylį.
Neatšauk dėl manęs.
- Kai žmonės sužinos, kas atsitiko... - Nenaudok manęs kaip priežasties.
Kita priežastis gali skambėti netikroviškai.
Neleisiu tau kelti pavojaus geležinkeliui.
Gerai.
Makalisterio knyga sukrėtė visuomenę iki pamatų.
Dabar galim padaryti dar daugiau žalos žmonių pasitikėjimui.
Aš įsitikinęs, kad to nenorėtum.
Grįžtu į klubą.
Tu turi ruoštis pokyliui.
Jei jausies geriau, galėsi trumpai pasirodyti.
Mes - vieningos šeimos pavyzdys,
gerai organizuotame visuomenės renginyje.
Kuriam tu vadovauji.
Ponia Astor yra vadovė.
Ponia Astor yra moteris,
kurią netrukus temps į skyrybų teismą
dėl jos pačios neištikimybės.
Tu esi hercogienės motina.
Mes esame kunigaikštienės tėvai.
Jis drąsiai įsiveržė,
ištraukė kulką iš pono Raselo ir išgelbėjo jo gyvybę.
Dieve, koks žygdarbis.
Įdomu, ar kas nors kada sužinos,
kad spalvotas daktaras išgelbėjo žymų baltąjį verslininką.
Gal keistesni dalykai yra nutikę.
Jis buvo 61-ojoje gatvėje tik dėl manęs.
- Gan vėlai. - Žinau.
Mes nepasikalbėjome, bet jis netrukus ateis čia.
- Ar nematysime jo Niuporte? - Jis nori pasikalbėti prieš išvykstant.
Tai atrodė svarbu.
- Žinau, ką galvoji. - Ar tu negalvoji to paties?
Gal šiek tiek. Nežinau.
Ar jis kalbėjo su tėvu?
Arturas nesakė. Turiu nunešti jam pietų dėžutę. Jis pamiršo.
Ar skubėti iš vaistinės, ar neskubėti?
Elena čia, tai turėsi palydovą.
Tiesiog nunešk tėvui pietus.
- Gerai. - Liaukis.
Pasimatysime vėliau.
Lauksiu, ką pasakys daktaras Kirklandas.
Gerai, gerai, gerai.
Tai tiesa?
Taip.
Mano tėvas anuliavo santuoką, bet aš jau buvau nėščia.
Gimdymo metu netekau sąmonės,
o kai atsibudau, man pamelavo, kad kūdikis neišgyveno.
Ponas Skotas buvo atsakingas už vaiko įvaikinimą?
Man prireikė daug laiko, kad su tuo susitaikyčiau
ir jam atleisčiau.
Ketinau tau pasakyti.
Tiesiog reikėjo sukaupt drąsą.
Suprantu.
Išeini?
Man reikia pasivaikščioti ir pagalvoti.
Atsiprašau.
Suprantu, jei sugadinau tavo nuomonę apie save.
Mano mintys dabar neaiškios.
Parašysiu tau.
Mes vykstame į Niuportą, į pokylį.
Taip, rytoj lydėsiu mamą.
Ši informacija sustiprino jos argumentus prieš mus.
Dabar viskas atrodo...
Neįveikiama.
Anksčiau tau nesakiau, nes esu uždaras žmogus,
o kalbėti apie tokius dalykus niekada nėra tinkamo laiko.
Ne.
Tikriausiai nėra.
Sudie, panele Skot.
Viljamai?
Čia tavo.
Kas atsitiko?
Jo motina turi draugę Filadelfijoje.
- Ji pažįsta Springsus. - O ne.
Ji papasakojo Viljamui viską.
Ir esu tikra, kad dar pridėjo.
Viskas baigta.
Ar jis tau taip sakė?
Jis mano, kad negalime jai pasipriešinti.
- Kodėl jis turėtų? - Ne, jis sukrėstas.
Meilė neišnyksta akimirksniu.
Kad ir kas nutiktų, tu verta vyro, kuris tave supranta,
maloniai elgiasi ir brangina tave.
Norėčiau tuo tikėti.
Labanakt.
Taip anksti? Tikiuosi, nesergi.
Aš sveika.
Labanakt.
Merian jaučiasi gerai.
Ne tai ją kankina.
Ką turi omenyje?
Merian sužinojo,
kad ponas Raselas nieko blogo nepadarė jų sužadėtuvių naktį.
Ir?
Ponas Raselas abejoja, ar jie tinka vienas kitam,
jei ji juo nepasitiki.
Ačiū Dievui. Kažkas elgiasi protingai.
Įsivaizduok, tekėti į tą šeimą.
Tikrai, Agnes. Tai ne apie tą šeimą.
Tai apie Merian ir vyrą, kurį ji myli.
Nebūk naivi. Neteki už vyro.
Teki už gyvenimo.
O Merian nusipelno geriausio.
Ko nors iš stabilios, tradicinės, gerai įsitvirtinusios šeimos.
Tai negarantuoja laimingos santuokos.
Kai tekėjai už Arnoldo, turėjai viską.
Ką jautei?
Nedaug prisimenu.
Tu to nori?
Merian?
Maniau, tau nepatinka Vagneris.
Žinoma, ne. Mano skonis nepriekaištingas.
Bet ne visada galime daryti, ką norime.
Ar tai ponia Vinterton? Nemačiau jos nuo vyro mirties.
Ji retai išeina.
Tikriausiai jis paliko ją gerai aprūpintą.
Esu tikra. Jis neturėjo vaikų.
Kaip įdomu.
- Malonu tave matyti. - Ir tave.
- Atsiprašome. - Žinoma.
Seniai nesimatėme.
Užjaučiu dėl vyro.
Ačiū.
Buvo liūdna, bet jis ilgai nekentėjo.
Vis tiek. Tikriausiai sunku, reikia iš naujo kurti gyvenimą.
Tikiuosi, turi daug šeimos ir draugų, kurie tave palaiko.
Nelabai.
Niujorke nebeturiu šeimos,
o mūsų draugai buvo Džošua draugai.
Bet vis dar turiu jo žmones.
Jie seni, bet gana gerai manimi rūpinasi.
Jei norėsi pasikalbėti
su kuo nors, kas nėra velionio pono Vintertono žmogus,
tikiuosi, leisi man pasiūlyti savo paslaugas.
Žinoma. Dabar tuo verties, ar ne?
Tvarkai savo klientų pinigus.
Sakyčiau, kad tvarkau jų gyvenimus.
- Ir norėtum tvarkyti manąjį? - Labai, jei leistum.
Papasakok apie savo gyvenimą.
Tikriausiai vyksti į Niuportą į ponios Astor garsųjį pokylį.
Taip, vykstu, bet šiemet jį rengia ne ponia Astor.
Jį perėmė ponia Rasel.
- O, ne. - Kas?
Ar būsi ponios Rasel sąraše?
Ne, ir tu vienintelis Niujorke žinai kodėl.
- Buvai jos dukters vestuvėse. - Ponas Vintertonas dar buvo gyvas.
Ji mano, kad dabar atsikratė manim.
Kitose vestuvėse manęs nebus, būk tikras.
- Greitai vestuvių nebus. - Gaila.
- Turėtume grįžti. - Ar būtina?
Pasiruošk.
Norėjau pranešti, kad svečių sąrašas beveik baigtas.
Džiaugiuosi, kad pasiruošimas vyksta sklandžiai.
Taip pat atėjau pasakyti, kad pakviečiau ponią Fein
ir mielai priimčiau Šarlotę, jei ji nuspręstų atvykti.
- Tu mane pakviestum? - Tai absurdiška.
Kodėl manai, kad pritarsiu tokiam dalykui?
Tai pakenktų mums visiems.
Ponia Astor, nekalbame apie svetimus žmones.
Tai mūsų brangi draugė Aurora Fein ir tavo duktė.
Ar nori, kad jos amžinai gyventų tremtyje?
Negalime leisti, kad skyrybų maras užkrėstų mūsų visuomenės ratus.
Bet, mama,
ar nematai, kad ponios Rasel pasiūlymas galėtų mane išgelbėti?
Ar nenori to savo vaikui?
Jei juos priimsi, tai taps epidemija.
Aš negaliu būti to dalimi.
Tai visą likusį gyvenimą
siuvinėsiu prie židinio?
Tam reikėtų išmokti įverti adatą.
Ponia Astor, tikiuosi, persigalvosi.
Ne.
Jei mane versite, neslėpsiu, kodėl neketinu dalyvauti jūsų pokylyje.
Geros dienos.
Pas susitvarkysiu, ačiū.
Panele Bruk.
Panele Bruk, ačiū, kad atėjote.
Norėjau padėkoti už viską, ką padarėte.
Mes dėkingi. Tikiuosi, leisite jums padovanoti naują suknelę.
Ne, bet džiaugiuosi matydama poną Raselą sėdintį ir kalbantį.
Visiškai kitaip nei paskutinį kartą, kai buvote kartu.
Atsiprašysiu, turiu reikalų.
Gaila, jog judu susipykote.
- Ar galiu pritarti? - Taip, gaila.
Ar tai reiškia, kad persigalvojai?
Tikiuosi.
Labai džiaugiuosi matydama tave taip atrodantį,
bet nenoriu tavęs varginti.
Dar kartą ačiū, panele Bruk.
Išlydėsiu tave.
Tai kas bus su sezono pabaigos pokyliu Niuporte?
Džordžas sako, kad turiu tęsti.
Hektoras ir Gladis jau pakeliui.
Kaip žinai, Džordžas nori, kad šaudymas liktų paslapty.
Todėl negalėjau to naudoti kaip pasiteisinimo.
Jis labai ryžtingas žmogus.
Nieks negali trikdyti jo verslo.
Taigi pokylis vyks.
Pakviečiau ponią Fein ir ponią Dreiton.
Ar tikrai bandai nutraukti išsiskyrusių moterų atskirtį?
Manau, laikas. Ar ne?
Ponia Dreiton skyrybos man suteikia šansą.
Bent jau taip maniau.
Ponia Astor nesutinka?
Dar anksti.
Gaila, kad nebūsiu ten, kad palaikyčiau tavo sprendimą.
Ką? Neateisi į pokylį?
Matei, kaip nejaukiai Laris jautėsi šalia manęs.
Nepasiduok dėl jo.
- Neturiu pasirinkimo. - Nesąmonė.
Mačiau tave permirkusią krauju, padedančią gelbėt Džordžą.
Tada supratau, kad nesi silpna debiutantė.
Tą akimirką mačiau tave Lario akimis.
Judu galėtumėte turėti šviesią ateitį. Ar nekovosi už tai?
Pasirinkimas ne mano.
Laris tai aiškiai pasakė ir...
Jei jis taip jaučias, tikriausiai taip geriausia.
Malonu, kad aplankei mus.
Tikiuosi, netrukdau.
Ne, smagu, kad vėl esi čia.
Kaip tavo naujasis namas?
- Kas tavimi rūpinasi? - Ponia Klansi.
Ji maloni, bet ne tokia gera kulinarė kaip ponia Bauer.
Žinoma, ne.
Ji nieko nemoka.
Ar ji tvarkon namus?
Dvi moterys ateina kasdien.
Ponia Klansi joms vadovauja. Aš ne.
Mūsų tarnas gyvena kaip princas, aptarnaujamas iš visų pusių.
Kas čia blogo? Jis to nusipelnė, ar ne?
Ar jos jaunos?
Manau, taip.
Ką tai keičia?
Tikiuosi, nieko.
Grįžai.
Kaip ponas Raselas?
Manau, blogiausia jau praeity.
Meldžiuosi, kad taip būtų.
- Jie prašė mūsų diskretiškumo. - Kaip siaubinga.
Jie nori, kad viskas liktų taip pat.
Todėl pokylis vyks.
Tai gana drąsu tokiomis aplinkybėmis.
Manau, tai rodo tikrą drąsą.
Taip. Tiesą sakant, ponia Rasel man sakė,
kad pakvietė Aurorą ir Šarlotę Astor.
Ką? Lina Astor tam nepritars.
Ne, ji visiškai nepritaria.
Ar tai stebina? Skyrybų lietus.
Kas toliau? Darbininkai? Nesantuokinės motinos?
Ponia Rasel žengia pavojingu keliu.
Aš vis tiek neplanavau eiti. Nenoriu matyti Lario.
Taip, teta Ada minėjo,
kad tu ir ponas Raselas vis dar nesutariate.
Merian, bet turi eiti pas jį ir pripažinti, kad klydai.
- Ar tu pripažįsti, kai klysti, mama? - Man nereikia. Aš neklystu.
Maniau, tu nepritari ponui Raselui.
Persigalvojau.
Gal ir Laris persigalvos.
Neketinu to aiškintis.
Pone Van Rajinai.
Prašau.
Ačiū.
Kuo galiu padėti?
Norėjau įsitikinti, kad žinai, kokia padėtis su Lariu ir Merian.
- Ji žino, kad jis nieko nepadarė. - Žinoma.
Bet tai, atrodo, tas mažai ką pakeitė.
Ji vis tiek neplanuoja dalyvauti pokylyje.
Taip, žinau.
Galvojau, gal galėčiau ją įtikinti kitaip.
Kodėl? Nes nori man padėti?
Žinoma. Juk tai žinai.
Žinau, kad nori paslaugos, pone Van Rajinai.
Gal tutaupykime laiko?
Ar svarstytum pakviesti ponią Vinterton į pokylį?
Dieve.
Maniau, jos vyro mirtis ją pašalino iš žaidimo.
O kaip ponia Astor?
Ponia Astor jos nepalaiko,
bet manau, tavo parama būtų tvirtas skydas.
Ateis diena, kai būsi tokia pat stipri kaip ponia Astor.
Ar stipresnė.
Gerai, pone Van Rajinai. Pakviesiu ją.
Bet tikiuosi pamatyti ir panelę Bruk.
Tikiuosi, manęs nenuvilsi.
O, taip.
Oskarai? Kur buvai?
Turėjau reikalų prieš išvykstant į Niuportą.
Šiandien sutikau ponią Rasel.
Ji labai nusivylusi, kad Merian neateis į pokylį.
Atrodo, ji tave labai mėgsta.
Gaila, kad nedalyvausi.
Jei Merian nenori dalyvauti, turime gerbti jos sprendimą.
Ji ne vienintelė, kuri nedalyvaus.
Žinoma.
Bet kai pagalvoji, ką išgyveno Raselai...
Kas skambina tokiu metu?
Tai tavo ponia Foster.
Ji neužsibus.
Ji eina vakarieniaut.
Bet ji ne mano ponia Foster.
Ponia Filip Foster.
Ačiū, kad atėjote.
Ponia Foster yra iš Niujorko paveldo draugijos.
Baiminuosi, kad sakysite, jog neatsakiau į jūsų laiškus.
Ir už tai atsiprašau.
Ponia Van Rajin, svarbu, kad dabar kalbamės.
Jūs labai maloni.
Ar klystu, ar paskutinį kartą čia būdama
mačiau gražų Roberto Livingstono portretą,
kuris tapo pirmuoju valstijos kancleriu?
Taip. Jūsų atmintis puiki.
Ar žinote, kad jis davė prezidento priesaiką
Džordžui Vašingtonui?
Jūsų šeima turi gilias istorines sąsajas su mūsų miestu.
Jūsų susidomėjimas mano šeima yra komplimentas,
bet abi žinome, kad jūsų tikslas yra vienas.
- Taip, mes norime... - Leiskite jus sustabdyti.
- Teta Agnes, turėtume eit. - Pasilik. Žinai faktus.
Agnes, ko nežinai...
Noriu baigti šį gėdingą chaosą.
Tiesa ta, kad anksčiau turėjau būti sąžininga.
Negaliu paaukoti draugijai,
nes nebeturiu pakankamai lėšų.
Mes nesitikime jūsų aukos, ponia Van Rajin.
Esame gerai finansuojamos.
Norime jūsų vardo.
Kaip viceprezidentės.
Niujorko paveldo draugijos viceprezidentės?
Taip.
Ak, Agnes. Kokia garbė.
Jūs teisi. Tai didelė garbė.
Ponia Foster, atsiprašau.
Visiškai neteisingai įvertinau situaciją ir apsijuokiau.
Ar galėtumėte aplankyti mane dar kartą, kai grįšime iš Niuporto?
Aptartume tai tinkamai.
Žinoma.
Dabar turiu bėgti. Gero vakaro visiems.
Gero vakaro. Gero vakaro jums.
Laimingos nakties. Ačiū. Labanakt.
Ar žinojai, ko ji nori?
Rašiau jai ir žinojau, kad tai kažkas panašaus.
Panelė Bridžet nori su jumis susitikti.
Bridžet?
Ponia Bauer mano, kad jūs liesėjat,
todėl atsiuntė jūsų mėgstamo avienos troškinio.
Tikrai nerimauju, kad jei nedalyvausi pokylyje,
sukelsi daugiau kalbų, nei dalyvaudama.
Apie tai nepagalvojau.
Jei ponia Rasel tikrai pakvies Aurorą ir ji sutiks,
tikiuosi, persigalvosi, Merian.
Banisteri, pagaliau esame pasiruošę vakarienei.
Oskarai, kodėl šįvakar nesėdi šalia mamos?
Ne.
Ką?
Manau, atėjo laikas tau sėsti stalo gale.
Bet tu visada...
Tu valdai šeimą ir šį namą.
Laikas tau būti priekyje.
Sėsiu čia, šalia Merian.
Agnes?
Ačiū.
Bauer labai rūpestinga. Ir tu, kad atnešei.
- Ar nevalgysi? - Valgiau prieš ateidama.
Bent prisėsk.
Aš tarnaitė.
Ne šiuose namuose.
Ne, šiuose namuose esi šeimininko viešnia.
- Tikrai? - Žinoma.
Man garbė tave priimti.
Jaučiuosi labai saugus su tavim.
Ar galiu tai pasakyti, nesukeldamas nemalonaus jausmo?
Nesukėlėt.
Visai ne.
Gerai.
Dabar papasakok apie savo dieną.
Šį rytą, kai atsikėliau ir pradėjau ruošti pusryčius...
Einu prigulti.
Turime susitikimą
su siuvėja dėl pokylio suknelių.
Jau nusiunčiau savo išmatavimus. Turėtų būti gerai.
Mes paimsime tavo suknelę.
Kas negerai su mergaite?
Papasakosiu pakeliui į parduotuvę.
Panele Gladis!
Jūsų Malonybe!
Adelhaide? Ką čia veiki?
Ponia Rasel mane atsiuntė tavimi rūpintis.
Ar tai reiškia...?
Jei Jūsų Malonybė to nori. Tikiuosi, taip.
Turiu laišką panelei Bols su bilietu atgal į Angliją.
Ir, tikiuosi, daugiau.
Daug daugiau, Jūsų Malonybe.
Kodėl prieš kelionę namo tau nepailsėjus?
Eisime čia.
Man patinka mintis, kad tavo mama pripažino klydusi.
Nesu įsitikinusi, kad ji taip sakytų.
- Ačiū. - Taip, ponia.
Sveika.
- Sveika, Aurora. Malonu tave matyti. - Džiaugiuosi, kad tu čia.
Ar ponia Astor atvyko į Niuportą?
Negirdėjau.
Ar nusprendei, ar eisi į pokylį?
Dar ne.
Buvau tikra, kad nebūsiu pakviesta.
Matyt, tai buvo prieš poniai Rasel prarandant sveiką protą.
Linos Astor ten nepamatysi.
Net nesu tikra, ar eisiu.
Jei ponia Rasel ketina mesti iššūkį tradicijoms,
turėtume prisidėti.
Viena vakarienė stalo gale ir nori keisti pasaulį.
- Turi suknelę, ar ne? - Turiu.
Tik nesu tikra, ar turiu drąsos.
Ponia Rasel taip stengiasi dėl tavęs.
Bet ji negali kontroliuoti žvilgsnių, kai įeisiu į salę.
Visos įeisime į salę kartu.
- Ką? - Jei Aurora drąsi,
tai ir mes drąsios.
- Sutinki, Merian? - Taip. Galime būti drąsios kartu.
Tobula šiai progai.
Taip.
Atrodai gražiai, Doroti.
Ačiū. Graži spalva, ar ne?
Ponia Kirkland.
Ponia Trambo.
Ėjau pro šalį ir pamačiau tave pro langą.
Nustebau tave čia matydama, ponia Skot.
Baigiame tobulinti mano pusseserės suknelę jūsų pokyliui.
Štai tavo dukters suknelė. Labai ačiū.
Tai panelė Skot vis dar dalyvaus?
Kodėl ne?
Žinau, kad mano sūnus ją pakvietė.
- Bet tai buvo anksčiau. - Iki ko?
Iki jam sužinant tiesą apie tavo dukters praeitį.
Mano duktė neturi ko gėdytis.
- Ji apgavo mano sūnų. - Nieko panašaus.
Ji ketino papasakoti tavo sūnui apie sunkiausią laikotarpį savo gyvenime.
- Bet nepasakė. - Dar ne.
Ji planavo,
bet tu nepraleidai progos pasinaudoti naujienomis
ir paskleisti jas kaip marą, priversdama savo sūnų galvoti blogiausią.
Aš nepriverčiau jo nieko galvoti. Tavo duktė jį apgavo.
Tikėjausi, kad Pegė pasielgs garbingai
ir atsisakys dalyvauti.
Neįtikėtina,
kaip matai visų kitų klaidas, bet ne savo.
Atsiprašau.
Kaip pastoriaus žmonai, neturėčiau priminti eilutės,
"Nes visi nusidėjo ir stokoja Dievo šlovės."
Dorote, sumažinkime įtampą.
Mano kantrybė išseko, nebegaliu tylėti.
Gal turėtum paklausyti savo pusseserės įspėjimo?
Gal turėtum nulipti nuo savo aukšto žirgo.
Tu mėgavaisi tam tikra privilegija
tarp mūsų žmonių Niuporte, kuri sukūrė tau iliuziją.
Kokią iliuziją?
Tokią, kuri leido tau elgtis be malonės, manierų ir nebaudžiamai.
Bet aš ne iš Niuporto.
Dalyvausime pokylyje kaip šeima.
Mano vyras paaukojo nemažą sumą,
nes tai iš tiesų garbinga.
- Kaip sekasi? - Suknelė tobula. Ačiū.
- Ar ko nors reikia, ponia Kirkland? - Ne, nereikia.
Turiu eiti. Aš garbės viešnia vienam renginyje.
- Pasimatysime pokylyje. - Taip, žinoma.
Ponia Skot, ar tavo duktė dalyvaus, ar ne,
mane guodžia tai, kad mano sūnus dabar žino tiesą
ir pakeitė nuomonę apie ją.
Jei tai tikrai jo sprendimas,
tada tavo sūnus niekada nebuvo vertas mano Pegės.
Tėve.
Daktare Kirklandai.
Ponia Rasel.
Pone Raselai.
- Daktare Kirklandai. - Nereikia dėl manęs stotis.
Ne, viskas gerai.
Džiaugiausi išgirdęs, kad sveikstat kai jūsų sūnus mane aplankė.
Turėjau parašyti,
bet delsiau, kol nepasikalbėjau su daktaru Loganu apie naktį, kai man padėjai.
Gerai, kad buvau ten ir galėjau padėti.
Daktaras Loganas aiškiai pasakė.
Jei nebūtum atsitiktinai buvęs Brukų namuose,
būčiau miręs.
Na, aš...
Dirbdamas be reikiamų įrankių,
be vaistų ar kvalifikuotos pagalbos,
tu mane išgelbėjai.
Taigi...
Nusprendžiau tau padėkoti taip,
kaip tu vertas.
- Ar galiu atplėšt? - Prašau.
Negaliu to priimti.
Kodėl?
Nes tai verta daugiau nei mano gyvybė?
Užtikrinu, kad ne.
Vis tiek...
Visa mūsų šeima labai dėkinga už viską, ką padarei.
Tu rizikavai.
Jei viskas būtų blogai pasibaigę ir būčiau miręs,
būtų žmonių, kurie būtų bandę tave persekioti.
Taigi prie tavo kitų dorybių turime pridėti drąsą.
Tikiuosi, priimsi.
Štai jis.
- Mes labai tavimi didžiuojamės, sūnau. - Kodėl?
Už tai, kad išgelbėjai pramonės kapitono gyvybę.
Jau nekalbant apie dosnų atlygį.
Džiaugiuos, kad galėjau jam padėti,
bet mano kabineto neužplūs turčiai.
Jau beveik laikas išvykti. Paskubėk, apsirenk.
Aš neisiu.
Ką?
Tai mūsų šeimos renginys.
Neleisk tai moteriai jo sugadinti.
Tai moteriai?
Tu niekada jos nemėgai, ar ne?
Tik pasakysiu, kad moku įvertint charakterį.
Bet tavo žodis - ne paskutinis.
Kiek žmonių papasakojai, mama?
Aš?
Atrodo, mes sužinojome paskutiniai.
Pasak ponios Braun, visi Filadelfijoje žino.
Poniai Braun ir kam dar?
Poniai Oden.
Bet vargu ar aš kalta.
Tai virto paskalomis? Tu suteršei jos reputaciją.
Aš nieko nedariau. Ji pati tai padarė.
Ar nematai, kad tai moteris, kurią jis myli?
- Myli? - Taip.
Sūnau, tai praeis.
Šįvakar pokylyje bus daug kitų.
Tai ne atsakymas, Elizabeta.
Ar turėjau leisti jai tęsti šią apgaulę
iki pat altoriaus?
Ką visi galvotų ir sakytų apie pastoriaus sūnaus žmoną?
Gal jie manytų, kad ji žmogus, kaip ir mes visi?
Ji galėtų sugriauti mūsų šeimą.
Neketinau to leisti.
Mes esame šeima, kuri myli ir atleidžia.
Bet ji net nesuteikė mums galimybės atleisti,
nes viską laikė paslaptyje.
Negali būti susijęs su žmogumi, turinčiu tokią suteptą praeitį.
Moterie!
Tu nesi nepriekaištinga.
Ar tu gini melagę, o ne savo žmoną?
Turėjau pareigą informuoti ir apsaugoti mūsų sūnų.
Jis - suaugęs žmogus.
Turėjai duoti Viljamui ir panelei Skot
galimybę tai išspręsti patiems.
Aš suteikiau jam galimybę išgirsti tiesą ir priimti sprendimą.
Ne, tu to nepadarei.
Jis teisus.
Tu pasėjai nelaimę ir širdgėlą. Ir tai ne pirmas kartas.
Tuoj pat baik.
Dariau tai, kas teisinga.
Kam?
Pažvelkit, kiek valandų.
Karieta laukia.
Susitiksim kieme.
Ar turiu lipt į karietą be vyro?
Norėčiau pasikalbėti su Viljamu.
Vienas.
Noriu tik to, kas tau geriausia.
Nenoriu paskaitos.
Gerai, nes jos ir nebus.
Tik pasakysiu...
Tu nusprendi, koks žmogus nori būti...
Ir ko nori savo gyvenime.
Ačiū už tai.
Prisimink...
Dievas nukreipė tavo žingsnius.
Norėčiau žinoti, kur jis man liepia eiti.
Tikrai ketini eiti?
Taip. Buvau pakviesta ir einu.
Ar nematai, kad tai tik dar vienas ponios Rasel neapgalvotas poelgis?
Tu darysi gėdą kitoms moterims.
Jei jų bus.
Kas aš tau?
Ar dabar aš tau tik gėda?
Šarlote, bandau tave apsaugoti.
Ne, mama. Kaip įprasta, bandai apsaugoti save.
Malonu, kad priimi mano svečius, Hektorai. Ačiū.
Žinoma.
- Kur ponas Raselas? - Jis ilsisi savo kambaryje.
- Bet niekas negali žinoti, kas įvyko? - Niekas.
Pagaliau. Ketinau siųsti paieškos būrį.
- Ar gražiai atrodau? - Atrodai nuostabiai.
Tai reikalauja daug darbo.
- Ar ne, mama? - Tikėkimės, kad buvo verta.
Jei ponia Astor pasieks savo, niekas nepasirodys.
Ponia, karietos atvyksta.
Džiaugiuosi, jei tai reiškia, kad jų daugiau nei viena.
- Nežinau, ar galiu tai padaryti. - Žinoma, gali. Mes galime.
Nesijaudink. Nepaliksiu tavęs.
Tikiuosi, Paveldo draugija
nepraras tikėjimo savo naujausia viceprezidente,
jei sužinos, kad čia buvau.
Esu tikra, jie turi geresnių užsiėmimų, nei sekti tavo veiklą.
Negaliu sugalvoti nė vieno.
Ponia Džošua Vinterton.
Ponia Vinterton.
Labai malonu, kad mane pakvietėte.
Atsižvelgiant į mūsų bendrą istoriją,
pažįstate mane geriau nei bet kuri kita moteris salėje.
Ar galėtume kada nors būti draugės?
Nemanau, kad tai tikėtina, bet nutinka ir keistesnių dalykų.
Eikite į terasą
ir mėgaukitės mūsų nuostabiu apšvietimu.
Labas vakaras.
Ponia ir ponas Čarlzas Havemejeris.
Ačiū.
Nereikėjo ateiti.
Nesąmonė.
Tu neturi ko gėdytis.
Neleisk tiems žmonėms nurodinėti, kas esi.
- Sveika. - Labas.
Eikš. Atrodai nuostabiai.
Ponia Džeims Dreiton.
Ponia Dreiton. Jūsų mama ne su jumis?
- Bijau, kad ji prastai jaučias. - Suprantu.
Užjaučiu tai girdėdama.
Ponia Dreiton. Tikiuosi, jums ne per sunku.
Jūs labai malonus, hercoge. Aš labai dėkinga.
Ponia Forte ir ponia Van Rajin.
Ponia Rasel.
Kaip ponas Raselas?
Stebėtinai gerai.
Tikiuosi, vėliau jį pamatysime.
O ponia Astor?
Ar galiu pristatyti ponią Forte?
Jūsų Malonybe.
Ir jos seserį Van Rajin. Hercogą pažįstate .
Žinoma, nors beveik nekalbėjom.
Panelė Bruk ir Gladis man viską apie jus papasakojo.
Ne viską, tikiuosi.
Ponia Čarlz Fein ir panelė Bruk.
Panele Bruk, labai malonu, kad atėjote.
- Labai malonu, Aurora. - Ačiū, kad pakvietėte.
Pažįstate hercogienę.
Malonu jus matyti.
Panele Bruk, ponia Fein, sveikos atvykusios.
Ponia ir ponas Klementas Moras.
Malonu matyti visus su sezono pabaigos puošmenomis.
Taip.
Beveik visus.
Ponia ir ponas Bendžaminas Porteris.
Malonu jus matyti.
Ačiū, kad atėjote.
Ponia Astor.
Lina, Šarlotė sakė, kad prastai jaučiatės.
Džiaugiuosi, kad taip greitai pasveikote.
Ačiū.
Nors jaučiu, kad bet kada galiu vėl susirgti.
- Hercoge. - Ponia Astor.
Ponia ir ponas Frederikas Bronsonas.
Tai ponia Astor.
- Ponia Astor čia. - Ponia Astor atvyko.
Ar ne nuostabu?
Kas privertė tave persigalvoti?
Tavo situacija gali būti gėdinga...
Bet tu nesi gėda.
Tu mano duktė.
Visada maniau, kad jei turėtum rinktis tarp manęs ir visuomenės taisyklių,
visuomenė laimėtų kiekvieną kartą.
Tai dar kartą įrodo...
Kad ne viską žinai.
Ačiū.
Ponios ir ponai.
Pokylis tuoj prasidės.
Iš pradžių nežinojome, ką darome.
Nežinau, kaip tu susitvarkai su trimis.
Su vaikai paprasta. Vyras reikalauja daug darbo.
Tas gražus džentelmenas ateina pas mus.
Jis tikrai neateina dėl manęs.
Gal galim pašokti?
Ar tau viskas gerai?
Gerai.
Ar gali tai padaryti?
Galiu.
- Turi naujienų dėl tyrimo? - Nieko konkretaus.
O naujienų iš panelės Bruk?
Ne.
Neleisk nesusipratimui trukdyti tau būt laimingam.
Visada bus nesutarimų.
Turi juos sulygint su tuo, kas jus sieja.
Dabar eikime į pokylį.
Žinojau, kad jis persigalvos.
Laba diena, ponia Skot.
Atsiprašysime.
Paleisk jį.
Pone, ar galiu tarti žodį?
Gerai.
- Kas tai buvo? - Nežinau, bijau tikėtis.
Baiminuosi, kad gailėsiuosi.
Ne, Lina. Noriu tik tavo dėkingumo.
Berta Rasel pasirūpino,
kad tavo paklydusi duktė būtų viešai pasveikinta tikro hercogo.
Taip, salėje, pilnoje apgavikų ir demimondų.
Lina, Bertos Rasel salė pilna ateities.
Neįsikibk į praeitį,
nes būsi nušluota su jais.
Ponios. Tikiuosi, gerai leidžiate laiką?
O, taip. Ponia Fiš moko mane nebijoti ateities.
Kodėl turėtum bijot? Ateitis priklauso Amerikai.
Gal tai mane ir gąsdina.
Atsiprašau.
Negaliu apsakyti, kaip džiaugiuosi, kad esi čia.
Mes visi čia.
Kaip norėjai.
Tai gali būti netinkamas laikas ir vieta klausti,
bet jaučiu poreikį pasinaudoti akimirka.
- Žmona sakė, kad susipykot su Pege. - Aš taip nemanau.
- Ji sugniuždyta. - Ir aš taip pat.
Neprikaišioju panelei Skot dėl jos praeities.
Ar džiaugiesi čia būdama?
Turėjau žinoti, kad tu vienintelis gali tai įgyvendinti.
Galiu padaryti daug daugiau, jei leisi.
Leisiu,
nes lengva kalbėti su vyru, kuris žino apie mane tiesą.
Nereikia apsimetinėti.
Žinai, mes...
Galėtume tai tęsti toliau.
Ką turi omenyje?
Ar turi namą už Niujorko ribų?
Turiu namą prie Hadsono, bet jis gana kuklus.
Aš turiu sodybą.
Sutarkim nelankyti vienas kito be kvietimo,
bet mieste...
Būtume pora.
Kovojanti pora.
Visa tai, jei...
Jei susituoksime.
Su tavo pinigais ir mano ryšiais, visas pasaulis būtų mūsų.
Ką pasakysi?
Sakau...
Ateik pietų, kai grįšime į Niujorką.
Tai dabar bus taip?
Salėj išsiskyrusios moterys ir naujokės?
Ir vos keli krėslai mums?
Bendruomenės keičiasi, Agnes.
Svarbu prisitaikyti prie naujovių, neapverčiant valties.
Sunku patikėti, kad esu čia.
Maniau, kad viskas baigta.
Dėkok poniai Rasel.
Ji labai rizikavo.
Ir atrodo, kad tai pavyko.
Ar tau viskas gerai?
Man reikia oro.
Klausau tavęs.
Myliu jūsų dukterį, pone.
Su jūsų leidimu, norėčiau prašyti jos rankos.
Ketinu kurti gyvenimą su jūsų dukterimi. Ir šeimą.
Turiu pakankamai lėšų ją aprūpinti ir apsaugoti.
Ar supranti, kad santuoka yra tarp vyro ir žmonos?
Ne tarp jos ir tavo tėvų?
Taip, pone.
Arturai?
Ar galiu?
Kalbėjau su tavo tėvu.
Ką?
Kai išėjai, maniau, kad viskas baigta.
Vargu.
Pažadu niekada tavęs nepalikti, jei sutiksi.
Ak, Arturai.
Panele Skot...
Ar tekėsi už manęs?
Nemaniau, kad ateisi.
Atėjau su Aurora Fein.
Žinoma.
Dabar mano eilė atsiprašyti.
Nesuprantu, kaip viskas tarp mūsų taip susipainiojo.
Tikriausiai išsigandau.
Tikėjaus blogiausio,
nes taip man nutiko praeityje.
Kodėl ateityje turėtų būti geriau?
Ar negalėtume padaryti geriau?
Galėtume bandyti.
Bet niekas gyvenime nėra garantuota, Merian.
Be abejo, klysim abu.
Ir kai klysiu, ar vėl mane paliksi?
- Nesakau, kad viskas buvo tavo kaltė. - Aš taip pat.
Tai ką darysim?
Na...
Galim būt užtikrinti tik dėl vieno.
Šįvakar neišspręsime visų problemų.
Bet, panele Bruk, ar galiu pakviesti tave šokti?
Ko šypsaisi?
Šiaip.
Ji nėra nelaiminga, Džordžai.
Ne, ji nėra nelaiminga.
Tu nuslopinai paskalas. Atrodai sveikas.
O tu vėl triumfuoji.
Noriu tik to, kas geriausia mums visiems.
Turiu pripažinti,
mirties pavojus šiek tiek pakeitė mano požiūrį.
Tikrai?
Jei tai gerai, džiaugiuosi.
Bet labiausiai džiaugiuosi, kad tu vis dar čia su manimi.
Kas vyksta?
Grįžtu į Niujorką.
Bet negali važiuoti vienas. Nesi pakankamai sveikas.
Laris važiuoja su manimi. Jis karietoje.
Bet ar neišsiaiškinome to vakar? Ar negrįžti į 61-ąją gatvę?
Atsiprašau.
Maniau, supratai, kad į pokylį atėjau tik dėl verslo.
Tik dėl verslo?
Žinau, kaip svarbu tau įveikti ponią Astor.
Taip, svarbu.
Gaila, kad naudojai mūsų dukterį kaip vieną iš savo marionečių.
Niekada nesuprasi.
Norėjau, kad Gladis ištrūktų iš šio narvo.
Bet tu priverei ją tekėti.
- Ir tu vedei ją prie altoriaus. - Negaliu sau atleist!
Nekaltinu tavęs už negailestingumą.
Aš juo žaviuosi.
Tai mus sieja.
Bet aš negailestingas versle, ne su mylimais žmonėmis.
O aš negailestinga dėl mylimų žmonių. Ar nematai?
- Ar tai dėl šaudymo? - Galbūt.
Tai privertė mane apgalvoti savo gyvenimą ir ne viskas man patinka.
Tai negrįžti namo?
Ne, kol nežinosime, ko norime.
Aš žinau, ko noriu.
Žinoma, žinai.
Aš, kita vertus, nesu toks tikras.
Pone.
Jau einu.
Kur tėvas?
Anksti atsikėlei. Maniau, miegosi iki pietų.
Turiu naujienų ir nekantrauju.
Daktaras privertė mane pažadėti tylėti,
kol praeis pirmi keturi mėnesiai, bet tai buvo vakar.
Pirmiausia turėjau pasakyti Hektoriui.
Matai...
Aš laukiuosi.
Eime ieškoti tėvo.
Kartu jam pranešime. Jis labai apsidžiaugs.
Mama.
Vertė: Lukas Vilkoncius