EPOCA DE AUR
Dii!
Dle Russell, aproape ați ajuns acasă.
Dii!
Dii! Haideți!
Chemați ajutoare!
Veniți iute! Iute, ieșiți! Iute! Veniți!
Chemați-o pe stăpână!
Dați-mi mâna!
Ce s-a întâmplat?
Aduceți-l înăuntru!
Ușurel pe scări.
Chemați-o rapid pe doamna Bruce!
Aveți grijă!
Ce s-a întâmplat?
Curierul a intrat în birou cu un pachet
și apoi a deschis focul!
- Aduceți pături și o pernă! - Aduc gheață și prosoape.
Respiră? Vă rog, spuneți-mi că respiră!
- Îi simt pulsul. - Pot să ajut cumva?
Mergi și adu-l pe dr. Logan!
- E un doctor la noi acasă chiar acum. - Atunci adu-l încoace!
- Dar să știți că e de culoare. - Ce-mi pasă? Du-te și adu-l!
Trimiteți după Larry!
Un secretar a fost împușcat. Cred că e mort.
Doamne! Întoarce-te la birou și ocupă-te!
- Poți ține poliția la distanță? - Cred că da.
Rămâi cu mine, dragul meu!
George, te rog, te implor! Rămâi cu mine!
- A fost împușcat? - Mergeți numaidecât!
- Am nevoie de geantă. - Du-te! Ți-o aducem noi.
- Deci e încă în viață? - Da.
Medicul e pe drum.
- Dar va supraviețui? - Posibil.
Nu știu.
Ce se întâmplă?
- Dl Russell a fost împușcat. - Ce?
- De cine? - Nu știu.
Dr. Kirkland venise la mine. S-a dus să ajute.
Am zis că-i duc geanta.
Mă lași pe mine?
- Trebuie să fiu cu ei. - Desigur.
Spune-le mătușilor unde am plecat!
- Sunt dr. William Kirkland. Se poate? - Da, vă rog.
Dle Russell, mă auziți?
Nu-i puteți lua durerea?
Nu, e bine. E bine că simte durere.
Trebuie să-i examinez rana.
- Vreau apă curată, gheață și prosoape. - Imediat.
Veți fi în regulă, domnule Russell. Am văzut multe plăgi împușcate.
- Unde să pun astea? - Aici. Mulțumesc.
Am nevoie să mă ajute cineva, să țină apăsat.
- Arată-mi ce să fac! - Apasă aici, să oprești hemoragia.
Dnă Russell, vă rog, vorbiți cu soțul dv.!
- Totul va fi bine. - Am nevoie să-l țineți cu toții, vă rog.
Hicks, ține-i brațul drept! Aaron, piciorul!
Uită-te la mine!
Am găsit glonțul.
E lângă ventriculul stâng. Pare să i se fi înfipt în coastă.
Voi deschide rana. Îmi poți da forcepsul când îți spun?
Veți simți o oarecare presiune, dle Russell.
- Concentrați-vă la soția dv. Puteți? - Nicio grijă, ești pe mâini bune.
Vă va durea.
Îndepărtați sângele, ca să văd!
Forceps!
Glonțul nu s-a fragmentat. Slavă Domnului!
Ce se întâmplă? De ce tremură?
Intră în șoc.
Are febră. Puneți-i gheață, să reducem temperatura!
- Nu! Rămâi cu noi, George! - E în regulă.
Rămâi cu mine! Rămâi cu mine!
Vă rog, vă rog! Trebuie să-l salvați!
Vă rog, doctore!
Rămâi cu mine!
Ce se petrece?
- De ce v-ați trezit așa devreme? - Nici nu ne-am culcat.
Dl Russell a fost împușcat.
Dra Marian și dr. Kirkland au stat acolo toată noaptea.
A fost împușcat?
Și de ce au trimis după dr. Kirkland?
Nu au trimis. O vizita pe dra Scott.
S-a dus să vadă dacă poate ajuta.
E un miracol că era aici.
Mă rog să ai dreptate.
- Va sta mai comod sus, în pat. - Desigur.
Ce faci?
Dr. Logan, v-am chemat acum câteva ore. Unde ați fost?
Dna Strawder a născut gemeni și unul era în prezentație pelviană.
Dumneata cine ești?
Dr. William Kirkland.
Doctor? Unde ai studiat?
La Școala de Medicină Howard.
- Bertha... - Nu încerca să vorbești!
Am scos glonțul. Era intact.
Am legat vasele, ca să opresc hemoragia.
Apoi am tratat rana cu iod și am acoperit-o cu bumbac.
- Pentru durere ce i-ai dat? - Nu aveam nimic în geantă.
Era în vizită la casa de vizavi când s-a întâmplat.
- Mergeți cu asta la farmacie! - Church!
- Va supraviețui? - Există riscul unei infecții.
Totuși, se pare că...
- Cum spuneai că te numești? - Dr. Kirkland.
Se pare că dr. Kirkland i-a salvat viața.
E mare noroc că se afla în apropiere.
Vă mulțumesc pentru tot ce ați făcut. Slavă Domnului că ați fost aici!
Sper că putem conta pe discreția dv.
Church, te rog, cheamă o trăsură pentru dr. Kirkland.
- Da, doamnă. - Mulțumesc.
- Pe aici, doctore. - Mulțumesc.
- Unde e? - În camera aceea.
- Ce s-a întâmplat? - Tatăl tău a fost împușcat.
- Pe unde-ai umblat? - Mi-au dat biletul abia azi-dimineață.
- Au chemat poliția? - Nu. Nu vor să afle nimeni.
- Ce șanse de supraviețuire are? - Ar fi putut fi mai proaste.
Dar acum putem doar să ne rugăm.
- Pare să doarmă liniștit. - Ce ușurare!
Mama mi-a spus ce ai făcut.
Ai contribuit la salvarea vieții tatei.
Îți mulțumesc.
Aș face orice pentru tine.
Și pentru familia ta. Sper că știi asta.
Și totuși, ai rupt logodna.
Îmi pare rău.
Am greșit. Ar fi trebuit să te ascult.
Jack mi-a spus că a fost cu tine și că nu s-a întâmplat nimic.
Ți-am spus același lucru și nu m-ai crezut.
Sunt gata să-ți cer scuze, dar știi prin ce-am trecut.
- Am mai avut încredere în bărbați... - Iată.
Nu sunt doar eu de vină. M-ai mințit.
Am mințit ca să te protejez.
Și uite unde am ajuns.
Nu pot purta discuția asta acum.
Tata ar putea fi pe moarte.
Desigur.
Îmi pare rău. Ar trebui să stai cu părinții tăi.
- Îl rog pe Church să te conducă acasă. - Pot să mă duc și singură acasă.
BRITANNIC
Mulțumesc, Boles.
Cum te simți?
Mi-aș dori să înaintăm mai iute. Mai vreau vești.
Nu mai știm nimic despre starea tatei
de dinainte să plecăm, când am primit telegrama în Southampton.
Știu că a fost ambiguă,
dar, cel puțin, pare că se reface.
Asta mă bucură.
- Îți va prinde bine să-ți revezi familia. - Da, mă voi bucura să-i revăd.
Dar știu că acum casa mea e Sidmouth.
Îți mulțumesc pentru asta.
Ai luminat locul acela. Avea mare nevoie de asta.
Chiar îți dorești ca Sarah să se mute la casa ei?
Da.
Există un singur duce.
Și, după cum am descoperit abia recent, poate exista o singură ducesă.
- Se va bucura că dl Russell se reface. - Da.
Dacă nu intervenea dr. Kirkland, nu ar fi supraviețuit.
Ai mai primit vreo veste de la Larry?
Mă tem că are lucruri mai importante pe cap.
Domnișoară Scott! Mă bucur să te văd.
Voiam să-ți urez drum bun la Newport.
- Sper să vă descurcați fără mine. - Eu așa zic.
Dna van Rhijn nu mai primește la fel de multă corespondență.
Mai bine m-aș pregăti. Trec mai întâi pe la ai mei.
- Drum bun! - Mulțumesc. Doamnă Forte...
Nu-i aminti mătușii Agnes că primește mai puține scrisori!
Ai dreptate.
Deși doamna Foster de la Heritage Society
se dovedește a fi foarte insistentă.
Alte scrisori în care cere bani?
Nu sunt prezentate ca atare, dar da.
Văd că încă te frământă situația cu Larry.
Da. John mi-a spus că Larry nu a greșit cu nimic în seara logodnei noastre.
Erau împreună.
Dar asta e o veste bună, nu?
Ar fi fost,
dar Larry mi-a reproșat că nu l-am crezut atunci când mi-a spus același lucru.
L-am crezut pe John.
Iar Larry simte că nu e un început bun pentru noi.
Are dreptate.
Dar ai și tu motivele tale să fii precaută.
Ar trebui să înțeleagă.
Sunt sigură că ai dreptate, dar...
M-am întristat, fiindcă simt că am pierdut ceva ce putea fi frumos.
Sunteți în continuare hotărât să nu implicați poliția?
Nu pot risca să devină o știre publică. Contez pe dv. să aflați cine m-a împușcat.
- Suspectați pe cineva? - Da, e...
Există mai mulți bărbați care s-ar bucura să moară tata,
în frunte cu Richard Clay.
Îl vom cerceta pe dl Clay.
Așa să faceți.
Și fiți oricât de duri vreți.
Vă mulțumesc, domnule.
Supraviețuirea dumitale este o minune.
Dar asta nu înseamnă că vă dau voie să vă suprasolicitați.
Mulțumim, doctore.
Voi avea grijă să respecți instrucțiunile medicului.
Sănătatea ta este singura mea prioritate.
De aceea, trebuie, fără îndoială, să anulez balul.
Nu-l anula pentru mine.
- Când oamenii vor afla cele întâmplate... - Nu mă poți invoca drept motiv.
Și orice alt motiv ar putea părea fals.
Nu te voi lăsa să periclitezi linia ferată.
Prea bine.
Cartea lui McAllister a cutremurat societatea din temelii.
Anularea balului ar zdruncina și mai mult încrederea oamenilor.
Sunt sigur că nu îți dorești asta.
Mă întorc la club.
Trebuie să te pregătești pentru bal.
Dacă te vei simți mai bine, poate că vei veni și tu puțin.
Să fim toți împreună, să arătăm
că suntem o familie stabilă, unită, la un eveniment bine organizat.
Și că ești lidera societății.
Doamna Astor este lidera.
Dna Astor este mama unei femei
al cărei soț urmează să-i ceară divorțul
pentru adulter.
Tu ești mama unei ducese.
Suntem părinții unei ducese.
A intervenit, cu foarte mult curaj,
a scos glonțul din corpul dlui Russell și i-a salvat viața.
Doamne sfinte! Ce mai ispravă!
Mă întreb dacă va afla cineva
că un medic de culoare a salvat viața unui afacerist alb de seamă.
S-au văzut lucruri și mai ciudate.
Se afla pe Strada 61 fiindcă venise la mine.
- Cam târziu pentru o vizită. - Știu.
Nu am apucat să vorbim, dar trebuie să apară imediat.
- Nu ne vedem cu el în Newport? - Vrea să vorbim înainte să plecăm.
Părea ceva important.
- Știu la ce te gândești. - Nu te gândești la același lucru?
Poate, puțin. Nu știu.
A vorbit cu tata?
Arthur nu mi-a spus nimic. Trebuie să-i duc prânzul, l-a uitat.
Să mă întorc iute de la farmacie sau să nu mă grăbesc?
Ellen e aici, cu tine.
Du-i tatei prânzul.
- Bine. - Încetează!
Ne vedem mai târziu.
Abia aștept să aflu ce a avut de zis dr. Kirkland.
Bine, hai, gata.
Deci e adevărat?
Da.
Tata ne-a anulat căsătoria, dar rămăsesem deja însărcinată.
La naștere mi-am pierdut cunoștința,
iar când m-am trezit, m-au mințit că bebelușul nu a supraviețuit.
Deci domnul Scott a fost cel care a dat copilul spre adopție?
Am avut nevoie de mult timp ca să încerc să mă împac cu toate
și ca să-l iert.
Urma să-ți spun.
Trebuia doar să-mi fac curaj.
Înțeleg.
Pleci?
Simt nevoia să mă plimb și să chibzuiesc.
Îmi pare nespus de rău.
Înțeleg dacă am scăzut mult în ochii tăi.
În clipa de față, gândurile-mi sunt tulburi.
Îți voi scrie.
Plecăm la Newport, la bal.
Da, trebuie să o însoțesc și eu pe mama, cu trenul de mâine.
Mă tem că aceste informații i-au întărit argumentele împotriva relației noastre.
Acum, totul pare...
de nedepășit.
Nu ți-am spus mai devreme fiindcă țin la intimitatea mea
și nu e niciodată momentul potrivit să vorbești despre asemenea lucruri.
Nu.
Presupun că nu e.
La revedere, dră Scott.
William!
Cred că asta îți aparține.
Ce s-a întâmplat?
Mama lui are o prietenă în Philadelphia.
- Cunoaște familia Spring. - Vai, nu se poate!
I-a povestit totul lui William
și sunt sigură că a mai și înflorit după bunul-plac.
S-a terminat.
Asta ți-a spus el?
Nu crede că ne mai putem lupta cu ea.
- De ce ar crede? - Nu, e șocat.
Dragostea nu dispare cât ai bate din palme.
Orice s-ar întâmpla, meriți un soț care înțelege,
care te iartă și care te prețuiește.
Mi-aș dori să pot crede asta.
Vă urez noapte bună.
Ce, așa devreme? Sper că nu te-ai molipsit de ceva.
Sunt sigură că nu am nimic.
Noapte bună!
Marian e sănătoasă tun.
Nu asta îi pricinuiește durere.
Ce vrei să spui?
Marian a aflat
că dl Russell nu a greșit cu nimic în seara logodnei lor.
Și acum?
Dl Russell se întreabă dacă sunt potriviți unul pentru altul,
dacă ea nu are încredere în el.
Slavă cerului! Cineva se comportă rațional.
Imaginează-ți cum ar fi să intre în familia aia!
Zău acum, Agnes. Nu e vorba despre familia aceea.
E vorba despre Marian și bărbatul pe care îl iubește.
Nu fi naivă! Nu doar te măriți și gata.
Începi o nouă viață.
Iar Marian merită ceva mai bun.
Un bărbat dintr-o familie stabilă, tradițională, de vază.
Nu îți garantează o căsnicie fericită.
Ai avut și tu toate astea când te-ai măritat cu Arnold.
Dar ce sentimente ai avut?
Nu-mi amintesc mare lucru.
Asta îți dorești?
Pentru Marian?
Parcă nu îți plăcea Wagner.
Firește că nu. Am gusturi impecabile.
Dar nu putem face mereu ce ne place.
Aceea e dna Winterton? Nu am mai văzut-o de la moartea soțului.
Nu cred că a mai prea ieșit din casă.
Bănuiesc că i-a lăsat o moștenire însemnată.
Sunt sigură de asta. Nu avea copii.
Ce interesant!
- Mă bucur să te văd. - Și eu.
- Scuzați-ne. - Desigur.
Nu ne-am văzut de mult.
Condoleanțe pentru soțul tău.
Mulțumesc.
Firește, a fost trist, dar măcar nu a suferit mult.
Chiar și așa... Probabil e o perioadă grea pentru tine, în care îți refaci viața.
Sper că ai rude și prieteni care te sprijină.
Nu prea am.
Nu mai am rude la New York,
iar prietenii noștri erau, de fapt, ai lui Joshua.
Dar mi-au rămas oamenii lui.
Sunt în vârstă, dar îmi poartă de grijă.
Dacă vrei să stai de vorbă
cu cineva din afara cercului regretatului domn Winterton,
sper să mă lași să-mi ofer serviciile.
Firește. Asta faci acum, nu-i așa?
Administrezi banii clienților tăi.
Prefer să spun că le administrez viețile.
- Și ai vrea să o administrezi pe a mea? - Da, dacă îmi dai voie.
Povestește-mi despre viața ta.
Presupun că mergi la Newport, la celebrul bal al doamnei Astor.
Într-adevăr, merg, dar anul ăsta nu îl organizează dna Astor.
A fost preluat de doamna Russell.
- Of, Doamne! - Ce e?
Nu vei figura pe lista doamnei Russell?
Nu, iar tu ești singurul om din New York care știe de ce.
- Ai participat la nunta fiicei ei. - Fiindcă trăia dl Winterton.
Acum crede că a scăpat de mine.
La următoarea nuntă sigur nu voi veni.
- Nu va fi niciuna curând. - Ce păcat!
- Ar trebui să intrăm. - Chiar trebuie?
Ține-te bine!
Voiam să știi că lista oaspeților e aproape gata.
Mă bucur să aud că pregătirile pentru bal decurg bine.
Voiam să-ți mai spun și că am invitat-o pe dna Fane,
iar Charlotte e binevenită, dacă vrea să vină.
- M-ai invita și pe mine? - E absurd.
Ce te-a făcut să crezi că aș fi de acord cu așa ceva?
Ne-ar aduce tuturor sfârșitul.
Dnă Astor, nu vorbim despre străini,
ci despre draga noastră prietenă, Aurora Fane, și despre fiica ta.
Vrei să trăiască toată viața în exil?
Nu putem lăsa flagelul divorțului să infecteze cercurile sociale îndrăgite.
Dar, mamă,
nu înțelegi că propunerea dnei Russell m-ar putea salva?
Nu îți dorești asta pentru propriul copil?
Dacă le vei primi, va deveni o epidemie.
La care eu nu pot lua parte.
Deci ar trebui să-mi petrec restul vieții
făcând modele brodate în fața focului?
Pentru asta, ar trebui să înveți să coși.
Doamnă Astor, sper să te răzgândești.
Nu mă voi răzgândi.
Iar dacă îmi vei forța mâna, voi împărtăși motivul pentru care nu voi veni la bal.
O zi bună!
Mă descurc, mulțumesc.
Domnișoara Brook.
Dră Brook, îți mulțumesc că ai venit.
Voiam să îți mulțumesc pe această cale pentru tot ce ai făcut.
Îți suntem recunoscători. Aș vrea să-ți dăruiesc o rochie nouă.
Nu e nevoie, dar mă bucur enorm că dl Russell s-a ridicat și vorbește.
E o schimbare majoră față de ultima voastră întâlnire.
Acum vă rog să mă scuzați, am puțină treabă.
După mine, e mare păcat că voi doi v-ați certat.
- Și eu cred același lucru. - Într-adevăr, e păcat.
Asta înseamnă că te-ai răzgândit?
Eu așa sper.
Sunt foarte ușurată că arătați atât de bine,
dar nu vreau să vă obosesc.
Mulțumesc din nou, dră Brook.
Te conduc.
Ce se va întâmpla cu balul de sfârșit de sezon din Newport?
George spune să-i dau înainte.
Hector și Gladys sunt pe drum încoace.
După cum știi, George nu vrea să raporteze atacul,
așa că nu l-am putut folosi ca pretext.
E un bărbat foarte hotărât.
Nimic nu trebuie să afecteze afacerea la care lucrează.
Așa că balul va avea loc.
Și le-am invitat pe doamna Fane și pe doamna Drayton.
Chiar doriți să puneți capăt excluderii femeilor divorțate?
Cred că e timpul. Tu nu crezi?
Divorțul dnei Drayton îmi oferă ocazia perfectă.
Cel puțin, așa am crezut.
Dna Astor nu e de acord?
Încă e devreme.
Îmi pare rău că nu voi fi acolo, să vă susțin decizia.
Poftim? Nu vii la bal?
Ați văzut cât de incomod se simțea Larry în prezența mea.
Nu renunța la el!
- Nu cred că am de ales. - Prostii!
Te-am văzut, plină de sânge, încercând să-l ții pe George în viață.
Atunci am știut că nu ești o debutantă slabă.
Presupun că atunci te-am văzut prin ochii lui Larry.
Ați putea avea un viitor luminos. Nu vrei să lupți pentru el?
Alegerea nu îmi aparține.
Larry mi-a spus-o clar și răspicat și...
Dacă e atât de hotărât, probabil că e mai bine așa.
Ce frumos din partea ta că ți-ai lăsat noua casă luxoasă și ai venit să ne vezi!
Sper că nu vă încurc.
Nici vorbă! Ne bucurăm că ești din nou aici.
Cum e noua ta casă?
- Cine are grijă de tine acolo? - Doamna Clancy.
E cumsecade, dar nu gătește la fel de bine ca dna Bauer.
Firește că nu.
De fapt, gătește oribil.
Ea se ocupă și de curățenie?
Vin două femei în fiecare zi.
Dar se ocupă dna Clancy de ele, nu eu.
Lacheul nostru trăiește ca un prinț, are numai slugi.
Și ce e greșit în asta? O merită din plin, nu?
Femeile sunt tinere?
Da.
Ce importanță are?
Sper că nu are.
Te-ai întors!
Cum se simte domnul Russell?
Cred că ce a fost mai greu a trecut.
Mă rog să fie așa.
- Ne-au rugat să fim discrete. - Ce situație cumplită!
Vor să mențină o aparentă normalitate,
așa că vor merge înainte cu balul.
Foarte îndrăzneț, în condițiile actuale.
Mie mi se pare foarte curajos.
Da. De fapt, doamna Russell mi-a spus
că le-a invitat pe Aurora și pe Charlotte Astor.
Poftim? Fără doar și poate, Lina Astor nu va fi de acord.
Nu. Respinge complet ideea.
Păi, e de mirare? E balul divorțatelor?
Ce mai urmează? Drojdia societății? Mamele nemăritate?
Dna Russell pășește pe un teren periculos.
Oricum nu aveam de gând să merg. Nu vreau să-l văd pe Larry.
Da, mătușa Ada mi-a pomenit
că tu și domnul Russell sunteți în continuare certați.
Dar acum trebuie să mergi la el, Marian, și să recunoști că ai greșit.
- Tu recunoști când greșești, mamă? - Nu e cazul. Nu greșesc niciodată.
Parcă nu erai de acord cu dl Russell.
M-am răzgândit.
Poate că se va răzgândi și Larry.
Nu am de gând să aflu.
Domnule van Rhijn!
Te rog.
Mulțumesc.
Cu ce te pot ajuta?
Voiam să mă asigur că știți cum stau lucrurile între Larry și Marian.
- Ea știe acum că el nu a greșit. - Firește.
Dar nu pare să fi contat prea mult.
Tot nu are de gând să meargă la bal.
Da, știu.
Mă gândeam că aș putea încerca să o conving să meargă totuși.
De ce? Fiindcă vrei să mă ajuți pe mine?
Bineînțeles. Sper că sunteți încredințată de asta.
Știu că vrei de fapt o favoare, dle van Rhijn.
Să nu mai pierdem vremea!
Ați fi dispusă să o invitați la balul dv. pe doamna Winterton?
Dumnezeule!
Credeam că a dispărut din societate odată cu moartea soțului.
Dna Astor ce zice?
Dna Astor nu o agreează,
dar cred că susținerea dv. ar feri-o de aversiunea ei.
Se apropie ziua în care veți fi la fel de puternică precum dna Astor.
Sau mai puternică.
Prea bine, domnule van Rhijn. O voi invita.
Dar mă aștept să o văd acolo și pe dra Brook.
Sper că nu mă vei dezamăgi.
Da, cum să nu?
Oscar! Pe unde ai umblat?
Am avut de rezolvat câte ceva înainte să plecăm la Newport.
De fapt, m-am întâlnit mai devreme cu doamna Russell.
Este extrem de dezamăgită că Marian nu vine la bal.
Pare să te îndrăgească mult.
Ar fi păcat să-l ratezi.
Dacă Marian nu vrea să meargă la bal, trebuie să-i respectăm decizia.
Nu va fi singura care nu va merge la bal.
Bineînțeles.
Dar, când te gândești prin ce a trecut familia Russell...
Cine sună oare la ora asta?
E doamna Foster a ta.
Nu va sta mult.
Trebuie să ajungă la o cină.
Dar nu e doamna Foster a mea.
Doamna Philip Foster.
Vă mulțumesc că ați venit.
Dna Foster reprezintă New York Heritage Society.
Și mă tem că veți spune că nu v-am răspuns la scrisori,
lucru pentru care vă cer iertare.
Doamnă van Rhijn, important este că vorbim acum.
Sunteți foarte amabilă.
Mă înșel sau, ultima dată când am fost aici,
exista un portret superb al lui Robert Livingston,
care a devenit primul cancelar al statului?
Într-adevăr. Aveți o memorie nemaipomenită.
Știați că i-a luat jurământul prezidențial
lui George Washington?
Familia dv. are legături istorice profunde cu orașul nostru.
Interesul dv. pentru familia mea este un compliment,
dar știm amândouă că mă căutați cu un singur scop.
- E adevărat, vrem... - Dați-mi voie să vă opresc.
- Mătușă Agnes, noi plecăm... - Nu. Știți situația.
Agnes, ceea ce nu știi...
Vreau să pun capăt acestei situații stânjenitoare.
Adevărul este, și ar fi trebuit să fiu sinceră,
că nu pot dona bani organizației dv.,
fiindcă nu mai am resursele financiare necesare.
Nu așteptăm o donație din partea dv., doamnă van Rhijn.
Avem fonduri generoase.
Dar ne dorim numele dv.
În calitate de vicepreședintă.
Vicepreședintă la New York Heritage Society?
Da.
Vai, Agnes! Ce onoare!
Ei bine, ai dreptate. E o mare onoare.
Doamnă Foster, îmi pare rău.
Am judecat greșit situația și m-am făcut de râs.
M-ați putea vizita din nou după ce ne întoarcem din Newport,
ca să discutăm cum se cuvine?
Categoric.
Acum trebuie să plec. O seară frumoasă tuturor!
- O seară bună! - O seară bună!
- Noapte bună! - Mulțumesc. Noapte bună!
Tu știai că asta voia?
I-am scris și... Da. Știam că e ceva de genul acesta.
Vă caută o domnișoară Bridget.
Bridget?
Dna Bauer a zis că ești cam slăbănog,
așa că m-a rugat să-ți aduc tocana de miel preferată.
Îmi fac griji că, dacă nu vii la bal,
vei stârni și mai multe discuții.
Nu m-am gândit la asta.
Dacă doamna Russell o va invita pe Aurora și ea va accepta,
sper că te vei mai gândi, Marian.
Bannister, cred că putem, în sfârșit, să luăm cina.
Oscar, așază-te lângă mama ta în seara asta!
Nu.
Poftim?
Cred că a venit momentul să te așezi tu în capul mesei.
Dar ai stat mereu...
Tu ești capul acestei familii și stăpâna casei.
E timpul să stai tu în capul mesei.
Eu mă voi așeza aici, lângă Marian.
Agnes?
Îți mulțumesc.
Mulțumesc.
Foarte frumos din partea dnei Bauer. Și tu ai fost amabilă că mi-ai adus-o.
- Tu nu mănânci? - Am mâncat înainte să vin.
Ia loc, măcar.
Sunt servitoare.
Nu în casa asta.
Nu, în casa asta ești musafira stăpânului.
- Vorbești serios? - Bineînțeles.
E o onoare să te am ca oaspete.
Mă simt în siguranță în prezența ta.
Pot spune asta, fără să te simți nelalocul tău?
Nu mă simt nelalocul meu.
Nicidecum.
Bun, atunci.
Povestește-mi ce ai făcut azi!
Păi, azi-dimineață, m-am trezit și am început să pregătesc micul-dejun...
Merg să mă întind puțin.
Dar avem programare
la croitoreasă, ca să luăm rochiile pentru bal.
I-am trimis deja măsurile. E în regulă.
Ți-o vom lua noi.
Ce a pățit fata?
Îți povestesc în drum spre croitoreasă.
Domnișoară Gladys!
Alteță!
Adelheid? Ce cauți tu aici?
M-a chemat dna Russell, să am grijă de dv.
Asta înseamnă...?
Dacă e și dorința ducesei. Sper din suflet să fie.
Am o scrisoare pentru dra Boles, cu un bilet spre Anglia.
Și mai mult decât atât, sper.
Mult mai mult, Alteță.
Mai bine te-ai odihni înainte să pornești spre casă.
Vom merge pe aici.
Îmi place ideea că mama ta a recunoscut că a făcut o greșeală.
Nu sunt convinsă că ea ar spune asta.
- Mulțumesc. - Da, doamnă.
Bună ziua!
- Bună, Aurora. Mă bucur să te văd. - Mă bucur că ați venit.
Știm dacă dna Astor a sosit la Newport?
Nu am auzit nimic.
Ai decis dacă vei merge la bal?
Nu pe deplin.
Eram sigură că nu voi fi invitată.
Asta înainte ca dna Russell să-și piardă mințile, se pare.
Pe Lina Astor nu o veți vedea acolo.
Nici eu nu sunt sigură că merg.
Cred că, dacă dna Russell vrea să sfideze convențiile,
ar trebui să o ajutăm.
O seară în capul mesei și ești gata să schimbi lumea.
- Ai rochie, nu? - Nu rochia e problema.
Nu sunt sigură că am curajul necesar.
Doamna Russell face un efort însemnat pentru tine.
Dar nu poate controla privirile când voi păși în sala de bal.
Vom intra împreună în sala de bal.
- Poftim? - Dacă Aurora poate fi curajoasă,
putem și noi.
- Nu ești de acord, Marian? - Da. Putem fi curajoase împreună.
E perfectă pentru această ocazie.
Da.
Arăți splendid, Dorothy.
Mulțumesc. E o culoare superbă, nu?
Doamnă Kirkland!
Doamnă Trumbo!
Treceam pe aici și mi s-a părut că te văd pe fereastră.
Mărturisesc că mă mir să te văd aici, doamnă Scott.
Facem ultimele retușuri la rochia verișoarei mele pentru balul tău.
- Iată și rochia fiicei dv.! - Vă mulțumesc mult.
Deci dra Scott vine totuși la bal?
De ce să nu vină?
Știu că fiul meu a invitat-o.
- Dar asta a fost înainte. - Înainte să ce?
Înainte să afle adevărul despre trecutul fiicei tale.
Fiica mea nu are niciun motiv de rușine.
- Mi-a păcălit fiul. - Nu a făcut așa ceva!
Urma să-i împărtășească fiului tău cea mai sfâșietoare perioadă din viața ei.
- Dar nu i-a zis nimic. - Încă.
Avusese de gând,
dar nu ai ratat ocazia de a prelua vestea
și de a o răspândi ca pe o boală, ca fiul tău să creadă ce-i mai rău.
Nu l-am făcut să creadă nimic. Fiica ta e cea care l-a înșelat.
Sperasem ca Peggy să procedeze respectabil
și să-i transmită regretele ei.
Mi se pare absolut incredibil
că vezi neajunsurile și greșelile tuturor, mai puțin pe ale tale.
Poftim?
Ești soție de pastor, nu ar trebui să-ți reamintesc versetul
"Fiindcă toți au păcătuit și sunt lipsiți de slava lui Dumnezeu".
Dorothy, hai să ne liniștim puțin!
Am ajuns la capătul răbdării și nu-mi mai pot ține gura.
Mai bine ascult-o pe verișoara ta.
Mai bine ai înceta să o faci pe grozava!
Te-ai bucurat de un anumit privilegiu
în rândul locuitorilor din Newport, ceea ce ți-a creat o iluzie.
Ce fel de iluzie?
O iluzie care ți-a permis să te porți fără eleganță, maniere și urmări.
Dar eu nu sunt din Newport.
Vom veni la bal ca o familie.
Soțul meu a făcut o donație generoasă,
fiindcă acesta e un gest respectabil, dnă Kirkland, nu altul.
- Ce părere aveți? - Rochia e perfectă. Mulțumesc.
- Vă pot ajuta cu ceva, dnă Kirkland? - Nu, nu vreau nimic.
Ar trebui să plec. Sunt invitată de onoare la un eveniment.
- Ne vedem la bal. - Da, bineînțeles.
Și, doamnă Scott, fie că fiica ta vine sau nu,
mă consolez cu faptul că fiul meu știe adevărul acum
și s-a răzgândit în privința ei.
Dacă e într-adevăr decizia lui,
fiul tău nu a fost din capul locului vrednic de Peggy a mea.
Tată!
Dr. Kirkland.
Doamnă Russell!
Domnule Russell!
- Dr. Kirkland... - Nu vă ridicați pentru mine.
Nu, e în regulă.
M-a bucurat vizita fiului dv., mi-a spus că vă simțiți bine.
Trebuia să vă scriu,
dar am așteptat să vorbesc cu dr. Logan despre noaptea în care m-ați ajutat.
Sunt recunoscător că v-am putut ajuta.
Dr. Logan mi-a spus clar și răspicat.
Dacă nu ați fi fost la casa Brook, întâmplător, după cum știm,
aș fi mort.
Păi, eu...
În schimb, ați lucrat fără instrumentele necesare,
fără medicamente sau ajutor specializat
și m-ați salvat de la moarte.
Așadar...
Am decis să vă mulțumesc
într-un mod care sper că e proporțional cu ce ați făcut.
- Pot să-l deschid? - Vă rog.
Nu pot accepta așa ceva.
De ce?
Fiindcă valorează mai mult decât viața mea?
Vă asigur că nu e așa.
Chiar și așa...
Întreaga familie vă e recunoscătoare pentru tot ce ați făcut.
V-ați asumat un risc.
Dacă lucrurile ar fi mers prost și aș fi murit,
unii oameni ar fi încercat să vă persecute.
Trebuie să adăugăm și curajul pe lista virtuților dv.
Sper că-mi veți face pe plac și veți accepta.
Iată-l!
- Suntem foarte mândri de tine, fiule. - De ce?
Fiindcă ai salvat viața unui mare industriaș.
Ca să nu mai vorbim de răsplata generoasă.
Sunt recunoscător că l-am putut ajuta,
dar nu voi fi asaltat în curând de afaceriști puternici.
Curând trebuie să plecăm. Mergi și îmbracă-te pentru bal!
Nu merg la bal.
Poftim?
Este evenimentul familiei noastre.
Nu o lăsa pe femeia aia să-l strice!
Femeia aia?
Nu ai plăcut-o niciodată, nu?
Îți spun doar atât. Mă pricep să citesc oamenii.
Dar nu tu iei decizia finală.
Câtor oameni le-ai spus, mamă?
Eu?
Se pare că noi am aflat ultimii.
Dna Brown spune că știe toată Philadelphia.
Deci știe dna Brown și mai cine?
Doamna Oden.
Dar nu sunt eu de vină.
Deci acum a devenit bârfă? I-ai mânjit reputația.
N-am făcut nimic. Și-a făcut-o cu mâna ei.
Nu înțelegi că e femeia pe care o iubește?
- O iubește? - Da.
Fiule, va trece.
Vor fi multe altele, începând cu balul de azi.
Nu e asta soluția, Elizabeth.
Trebuia să o las să-l înșele în continuare,
până ajungeau la altar?
Ce ar crede și ar spune toți despre soția fiului pastorului?
Poate ar crede că e om, ca noi toți.
Ar putea distruge reputația familiei.
Nu aveam să permit așa ceva.
Suntem o familie care iubește și iartă.
Dar nici măcar nu ne-a dat șansa să o iertăm,
fiindcă a ținut totul secret.
Nu poți să ai o relație cu o femeie care are un trecut atât de sordid.
Femeie!
Nu ești fără cusur.
Ții partea mincinoasei, în defavoarea soției tale?
Eram datoare să ne informez și să ne protejez fiul.
E bărbat în toată firea.
Trebuia să le dai lui William și drei Scott
ocazia să se lămurească ei doi.
I-am dat ocazia să afle adevărul și să ia o decizie.
Ba nu, nu asta ai făcut.
Are dreptate.
Ai provocat probleme și suferință, iar asta nu e prima oară.
Asta încetează acum.
Am făcut ce am considerat că e bine.
Pentru cine?
Ia te uită cât e ceasul!
Ne așteaptă trăsura.
Ne vedem în față.
Adică să urc în trăsură fără soțul meu?
Aș vrea să stau puțin de vorbă cu William.
Singur.
Îți doresc doar binele.
Nu vreau o predică.
Asta e bine, fiindcă nici nu vei primi una.
Îți spun doar atât.
Tu trebuie să decizi ce fel de bărbat vrei să fii...
și ce îți dorești în viață.
Îți mulțumesc.
Ține minte.
Bunul Dumnezeu ți-a rânduit deja pașii.
Mi-aș dori să știu încotro îmi spune să merg.
Deci chiar ai de gând să mergi, nu?
Da. Am fost invitată, așa că mă duc.
Nu înțelegi că e altă idee nesăbuită a doamnei Russell?
Prezența ta va fi o rușine pentru celelalte femei de acolo.
Dacă vor mai fi și altele.
Asta sunt pentru tine acum?
Doar o rușine?
Charlotte, încerc să te protejez.
Ba nu, mamă. Ca de obicei, încerci doar să te protejezi pe tine.
E drăguț că-mi primești oaspeții, Hector. Îți mulțumesc.
Desigur.
- Unde este domnul Russell? - În camera lui, se odihnește.
- Rămâne secret ce s-a întâmplat? - Exact.
În sfârșit! Urma să trimitem o echipă de căutare.
- Nu crezi că arăt drăguț? - Arăți nemaipomenit.
Pentru asta, e nevoie de multă muncă.
- Nu-i așa, mamă? - Să sperăm că va merita.
Dacă iese cum vrea dna Astor, s-ar putea să nu vină nimeni.
Doamnă, încep să sosească trăsurile.
Mă bucur, dacă asta înseamnă că sunt mai multe.
- Nu știu dacă pot face asta. - Sigur că poți. Putem.
Nu-ți face griji. Voi sta numai lângă tine.
Ei bine, sper doar că Heritage Society
nu își va pierde încrederea în noua sa vicepreședintă,
dacă va afla că am participat la bal.
Sigur au lucruri mai bune de făcut decât să-ți urmărească activitățile.
Nu-mi vine niciunul în minte.
Doamna Joshua Winterton.
Doamnă Winterton...
Sunteți amabilă că m-ați invitat.
Dat fiind trecutul nostru,
probabil că mă cunoști mai bine decât toate femeile din sală.
Poate că vom fi prietene într-o bună zi.
Puțin probabil, dar s-au văzut și lucruri mai ciudate.
Te rog să ieși pe terasă
și să te bucuri de spectacolul magnific de lumini.
Bună seara!
Domnul și doamna Charles Havemeyer.
Mulțumesc.
Nu trebuia să vin.
Prostii!
Nu ai absolut niciun motiv de rușine.
Nu-i lăsa pe oamenii aceia să-ți dicteze cine ești.
- Bună seara! - Bună!
- Vino! - Arăți nemaipomenit.
Doamna James Drayton.
Doamnă Drayton! Mama ta nu e cu tine?
- Mă tem că nu se simțea prea bine. - Înțeleg.
Îmi pare rău să aud asta.
Dnă Drayton, sper să nu vă fie prea greu.
Sunteți foarte amabil, Alteță. Vă mulțumesc mai mult decât vă pot spune.
Doamna Forte și doamna van Rhijn.
Doamnă Russell!
Cum se simte dl Russell?
Uimitor de bine.
Sper să-l vedem mai târziu.
Și doamna Astor?
Ți-o prezint pe doamna Forte.
Alteță!
Și sora ei, dna van Rhijn. Îl cunoașteți pe duce.
Desigur, deși nu am prea vorbit.
Dra Brook și Gladys mi-au povestit totul despre dv.
Nici chiar totul, sper.
Doamna Charles Fane și domnișoara Brook.
Dră Brook, mulțumesc că ai venit.
- Ești binevenită aici, Aurora. - Mulțumesc că m-ai invitat.
Cred că o cunoașteți pe ducesă.
Mă bucur să te văd.
Dră Brook, dnă Fane, bine ați venit!
Domnul și doamna Clement Moore.
Mă bucur să-i văd pe toți în ținutele elegante de sfârșit de sezon.
Da.
Aproape pe toți.
Domnul și doamna Benjamin Porter.
Mă bucur să vă văd.
Vă mulțumesc că ați venit.
Doamna Astor!
Lina, Charlotte mi-a spus că nu te simți bine.
Mă bucur să văd că ți-ai revenit așa de iute.
Mulțumesc.
Deși am o presimțire că pot avea oricând o recidivă.
- Alteță... - Dnă Astor...
Domnul și doamna Frederick Bronson.
E doamna Astor.
- Doamna Astor e aici. - A sosit doamna Astor.
E absolut splendid, nu-i așa?
Cum de te-ai răzgândit?
Poate că situația ta e rușinoasă...
dar tu nu ești o rușine.
Ești fiica mea.
Am crezut mereu că, dacă ar fi să alegi între mine și legile societății,
societatea ar câștiga de fiecare dată.
Ceea ce dovedește din nou...
că nu le știi tu pe toate.
Îți mulțumesc.
Doamnelor și domnilor!
Balul este pe cale să înceapă.
La început, nu știam ce facem.
Nu știu cum te descurci cu trei.
Cu copiii e ușor. Soțul e cel care îmi dă de furcă.
Cred că domnul acela chipeș se îndreaptă spre noi.
La mine sigur nu vine.
Îmi acordați acest dans?
Te simți bine?
Da, n-am nimic.
Sigur faci față?
Mă descurc.
- Vreo veste despre anchetă? - Nimic concret deocamdată.
Vreo veste de la dra Brook?
Nu.
Nu lăsa o neînțelegere să stea în calea fericirii tale.
Vor exista mereu dezacorduri.
Trebuie să le pui în balanță cu ceea ce vă aduce împreună.
Acum, să mergem la bal.
Știam eu că se va răzgândi.
Bună seara, dnă Scott.
Vă rog să ne scuzați.
Dă-i pace.
Domnule, putem vorbi puțin?
În regulă.
- Despre ce crezi că e vorba? - Nu știu și mi-e prea frică să sper.
Mă tem că voi ajunge să-mi regret decizia.
Nu, Lina. Vreau doar recunoștință din partea ta.
Bertha Russell a făcut
astfel încât fiica ta rebelă să fie întâmpinată public de un duce.
Da, într-o sală de bal înțesată de șarlatani și demimondene.
Lina, sala de bal a Berthei Russell e o privire către viitor.
Nu te agăța de cele din trecut,
altfel vei fi dată deoparte odată cu ele.
Doamnelor! Sper că vă simțiți bine.
Da. Doamna Fish încearcă să mă învețe să nu mă tem de viitor.
De ce să te temi? Viitorul aparține Americii.
Poate că asta mă înspăimântă.
Scuzați-mă.
Nici nu știi cât mă bucur că ești aici.
Suntem cu toții aici.
Exact cum ți-ai dorit.
Poate că nu e momentul și nici locul potrivit pentru asta,
dar simt nevoia să trăiesc clipa.
- Soția mi-a zis că te-ai certat cu Peggy. - Eu nu am văzut lucrurile așa.
- Are inima frântă. - Și eu.
Nu o judec pe dra Scott pentru trecutul ei.
Te bucuri că ești aici?
Trebuia să știu că doar tu ai putea să-mi obții o invitație.
Pot face mult mai mult decât atât, dacă îmi permiți.
Îți voi permite,
căci e o ușurare să vorbesc cu un bărbat care știe adevărul despre mine.
Nu mai sunt nevoită să mă prefac.
Știi, noi...
Am putea merge și mai departe.
Ce vrei să spui?
Ai vreo casă în afara New Yorkului?
Am o casă pe Hudson, dar e foarte modestă.
Și eu am o casă de vacanță.
Am putea cădea de acord să nu ne vizităm fără invitație,
dar în oraș...
să fim un cuplu.
Un cuplu redutabil.
Toate astea, dacă...
Dacă ne căsătorim.
Cu banii tăi și relațiile mele, am avea lumea întreagă la picioare.
Ce spui?
Spun...
să vii la prânz după ce ne întoarcem la New York.
Deci așa va fi de acum înainte?
Săli ticsite de divorțate și parveniți?
Și niciun scaun păstrat pentru noi?
Societățile se schimbă, Agnes.
Soluția este să îmbrățișezi noul fără să tulburi apele.
Nu-mi vine să cred că sunt aici.
Credeam că s-a terminat pentru mine.
Trebuie să-i mulțumești dnei Russell.
Și-a asumat un mare risc.
Și pare să fi dat roade.
Te simți bine?
Cred că am nevoie de o gură de aer.
Te ascult.
O iubesc pe fiica dv., domnule.
Și, cu permisiunea dv., aș vrea să o cer de soție.
Am de gând să-mi croiesc o viață cu fiica dv. și să-mi întemeiez o familie.
Am mijloace însemnate să o întrețin și să o protejez.
Și înțelegi că o căsnicie se clădește între un bărbat și soția lui?
Fără părinții ei sau ai tăi?
Da, domnule.
Arthur?
Îmi dați voie?
Am vorbit cu tatăl tău.
Poftim?
Când ai plecat, am crezut că s-a terminat.
Nicidecum.
Îți promit că nu mai plec de lângă tine, dacă mă accepți.
Vai, Arthur...
Dră Scott...
vrei să fii soția mea?
Nu credeam că vei veni.
Am venit cu Aurora Fane.
Firește.
Acum e rândul meu să-ți cer iertare.
Nu înțeleg cum de s-au încâlcit așa lucrurile între noi doi.
Presupun că m-am panicat.
Am bănuit ce era mai rău,
fiindcă asta mi s-a întâmplat în trecut.
De ce să fie lucrurile mai bune în viitor?
Nu le putem face mai bune?
Am putea încerca.
Dar în viață nu există nicio garanție, Marian.
Fără îndoială că vei greși, la fel și eu.
Iar atunci, mă vei părăsi din nou?
- Nu spun că a fost doar vina ta. - Nici eu.
Deci ce facem?
Ei bine...
De un lucru putem fi siguri.
Nu ne vom rezolva toate problemele astă-seară.
Dar, dră Brook, îmi acorzi acest dans?
De ce rânjești?
Fără motiv.
Nu e nefericită, George.
Nu, nu e nefericită.
Cu siguranță ai dezmințit zvonurile. Arăți grozav.
Iar tu ai obținut o nouă victorie.
Îmi doresc ce e mai bine pentru noi.
Trebuie să mărturisesc un lucru.
După ce am fost la un pas de moarte, mi s-a schimbat perspectiva.
Serios?
Dacă e de bine, mă bucur.
Dar sunt mai ales ușurată că te am aici, cu mine.
Ce se petrece?
Mă întorc la New York.
Dar nu poți merge singur. Nu te-ai refăcut complet.
Vine și Larry cu mine. E în trăsură.
Dar nu am stabilit aseară? Nu te întorci pe Strada 61?
Îmi pare rău.
Credeam că ai înțeles că am venit la bal doar ca să protejez afacerea.
Ca să protejezi afacerea?
Și știu cât de important e pentru tine să te pui bine cu doamna Astor.
Da, este.
Îmi pare rău că a trebuit să ne folosești fiica drept pion.
Nu vei înțelege niciodată.
Am vrut ca Gladys să scape din cușca asta.
Dar ai măritat-o cu forța.
- Și tu ai condus-o la altar. - Exact asta nu pot ierta.
Nu te condamn pentru lipsa ta de milă.
Ți-o admir.
O avem în comun.
Dar eu sunt nemilos în afaceri, nu cu oamenii pe care îi iubesc.
Iar eu sunt nemiloasă pentru oamenii pe care îi iubesc. Nu pricepi?
- Ești așa din cauza atacului? - Posibil.
M-a făcut să-mi analizez viața și nu îmi place tot ce văd.
Deci nu te întorci acasă?
Până nu aflăm ce ne dorim, nu.
Eu știu ce îmi doresc.
Firește că știi.
Eu, pe de altă parte, nu sunt așa de sigur.
Domnule...
Vin imediat.
Unde e tata?
Te-ai trezit devreme. Credeam că dormi până la prânz.
Am o veste și abia aștept să o împărtășesc.
Medicul mi-a cerut să promit că nu zic
până după primele patru luni, care s-au scurs aseară,
și a trebuit să-i zic mai întâi lui Hector.
Vezi tu...
Voi avea un copil.
Hai să-l găsim pe tata!
Îi dăm vestea împreună. Se va bucura mult.
Mamă?
Traducerea: Lucia-Elena Popovici