Jeg heter Alex Parrish.
Jeg har alltid drømt om å beskytte landet mitt, men noe gikk galt.
Det begynte for ni måneder siden, på vei til FBIs akademi.
Pappa var spesialagent. Jeg skjøt ham.
-Er en av disse terrorist? -Og var det før de ankom Quantico.
Før jeg kan redde landet mitt, må jeg redde meg selv.
-Dere må opptre som én person. -Vi burde ikke være her.
-Dette er det eneste beviset. -Agent Asher.
Jeg må finne sannheten.
Hun er min datter! Fortell henne sannheten for en gangs skyld!
Sannheten om deg?
Ut av sengene, folkens!
Obligatorisk våpentest om ti minutter. Ti minutter.
-Er du våken allerede? -Jeg må holde det gående.
Hva er klokken? Hva er det som foregår?
-Våpentest før solen står opp. -Jeg er utslitt.
-Du leste mappen i går kveld. -En siste gang før jeg kaster den.
-Du får oss til å se dårlige ut. -Du gjør det enkelt. Skynd deg.
-Nimah? -Våpentest om ti minutter.
HVOR ER DU? JEG ER BEKYMRET. RING MEG.
-Hei. Hvordan går det? -Bra. Bedre enn noen gang.
Hør her. Jeg vet at det var tøft å lese den mappen.
Jeg vet ikke hva jeg ville gjort hvis jeg fant ut at min far var en helt.
Vet du hva? Jeg ville ha svar, og det fikk jeg.
Nå kan jeg legge det bak meg.
KL 06.00 - SKYTEBANEN
Avfyr fra 25 meter. Fem skudd, femten sekunder.
Tre stående, to på kne.
-Raskere, Amin. -Jeg går glipp av morgenbønnen.
-Kroppen min er ikke vant til dette. -Vi har jo holdt på i en måned.
Gjør det samme en gang til.
Veldig bra, Parrish. Det er perfekt.
Sjekk skyteskiven til Alex. Slik skal det se ut. Neste gruppe!
Hun er på topp. Jeg trodde at det kom til å stå mellom meg og deg.
Hun er som "Terminator". Hun leser og trener hele tiden.
Kanskje hun er en blå flamme. De slukker før mållinjen.
Nei, Alex er ikke slik.
Jeg tror i hvert fall ikke det.
NI MÅNEDER SENERE
24 timer har gått siden bombeangrepet,-
RIVERDALE I NEW YORK
-og det er fortsatt ikke kjent hvor FBI-agenten Alex Parrish er.
Et bilde av Parrish er offentliggjort i håp om å finne henne.
-Skyter du en som har med scones? -Unnskyld. Jeg er stresset.
Du trenger nok ikke kaffe. Oi.
Jeg har funnet ut så mye jeg klarte om rekruttene i kullet vårt.
Paul Winters var i Iran.
Graham Nelsons svoger var en tsjetsjensk opprører.
Elias har forsvart mange av FBIs mistenkte. De fleste ble frifunnet.
-Har du ikke sovet? -Vi må ha hjelp av en bombetekniker.
Denne kabelen er den eneste ledetråden jeg har.
Jeg kjenner en fra det israelske forsvaret. Han bor i Williamsburg nå.
Kan han finne ut hvor kabelen kommer fra?
Det er jobben. Jeg skal...
Vi sender en spesialstyrke. Hold henne der.
Er ikke det litt forhastet? Hun stoler på meg. Gi meg litt tid.
De er på vei. Du får beskjed når de er 60 sekunder unna. Oppfattet?
Oppfattet.
Rekrutt Amin.
-Du har vært alene i det siste. -Nimah har influensa.
-Så synd. Jeg skal se til henne. -Det går fint. Hun er mye bedre nå.
Hvis ikke hun takler presset, kan du si det til meg.
Rekrutter får hjemlengsel, og dere utsettes for ekstra press.
Ikke vær bekymret. Hun har alltid hatt lyst til dette.
Booth. Gode nyheter. Du får dra hjem.
-Hva? -Oppdraget ditt er over.
-Du virker ikke lettet. -Jeg har ikke hørt hva haken er.
Alex Parrish har blitt bedømt som en uegnet kandidat for FBI.
-Du må få henne til å slutte. -Slutte? Hvorfor det?
Gode soldater følger ordre uten spørsmål. Dette er min ordre.
Alex er best i klassen. Hun kommer aldri til å slutte.
Da må du hjelpe henne å ta den avgjørelsen.
Hvordan?
Hun er lettere å påvirke enn du tror.
Bare gi henne en dytt.
Gisselsituasjoner er et psykologisk spill.
GISSELSITUASJONER GJESTEFORELESER
Man må takle voldsomme konfrontasjoner.
Man må klare å ta gode avgjørelser i kaoset.
Dere vil havne i situasjoner der raske avgjørelser kan redde liv.
Iblant er det nødvendig å ta vanskelige beslutninger.
Denne uken får dere prøve hvordan det er i FBIs elitestyrke.
Vi vil se om dere tar riktige avgjørelser i tøffe situasjoner.
Vi vil ikke se hva dere gjør på deres beste dag, men på deres verste.
Når så mye står på spill, kan ett øyeblikk forandre alt.
La oss se hva dere gjør når det står om livet.
Hvordan vil dere reagere?
Save America Militia, Sovereign Citizen og IS tar på seg ansvaret.
-Fins det noen som ikke gjør det? -Ja. Parrish.
-Hvorfor? -Tror du hun er uskyldig?
-Jeg bare spør. -Hun skjøt deg.
Hun trodde kanskje at det var jeg som prøvde å felle henne.
-Så trist. -Ikke lag en greie av dette.
I så fall hadde jeg spurt hva du gjorde hos henne så tidlig.
Jeg hadde ikke truffet henne siden hun hørte om oss.
Det var en feil. Jeg burde sagt det til deg.
Vi har funnet noe.
Visedirektøren vet hvor Alex er.
Styrken er klar.
-Vi kan ikke vente. -Han liker ikke overraskelser.
-Jeg kan ikke bli her. -Ikke utsett deg for fare.
Dette er risikabelt for meg. Vi blir her til vi hører noe fra ham.
Vær forsiktige.
De er ved den østre inngangen. Sperr av området.
De vet hvor dere er.
-Er det ham? -Det er...
Få henne ut derfra!
Simon?
-Har vi henne? -Ja. Jeg har noen på innsiden.
Jobber du for Clayton?
Jeg stolte på deg!
Simon! Hva foregår?
Beveg dere nærmere.
Han kan møte oss, men vi må dra nå. Kom igjen!
De er borte.
Sjekk kredittkort, mobiler og biler. Jeg vil vite hvor agent Asher er!
O'Connor, du har en lekkasje i enheten din. Noen advarte henne.
Min enhet? Hva med din enhet? Hvor lenge har Asher jobbet for FBI?
Han ble utvist fra Quantico, og nå hjelper han dere?
Jeg ansatte ham da han begynte å jobbe for et firma vi etterforsker.
Han jobber for oss. Takket være ham vet vi hvor Alex er.
Han har sviktet deg, Clay.
Jeg vil ikke bli belært av mannen som lærte opp kvinnen vi jakter på.
Velkommen til Hogan's Alley. FBIs helt egne småby.
Lekeplass, matbutikk, banker... Dere kan spise på kafeen-
-eller jobbe i kontorbygget. Og vi har ansatte her.
De neste ukene skal dere få oppleve flere stressende situasjoner her.
Analytikerne skal hjelpe dere å forbedre prestasjonene.
Se på oss. Endelig makkere. Er du nervøs?
Jeg har reparert drivhus som ble bombet på Gazastripen med UAWC.
-Jeg er ikke lettskremt. -Kanskje jeg kan manipulere deg nå.
Skal jeg si "lykke til" eller "beklager"?
Dere skal få simuleringsvåpen. De skal behandles som ekte våpen.
Ett skudd per drap. Og husk at skinnet kan bedra.
Gisselenheten leter visst etter kandidater på akademiet.
-De har aldri ansatt en kvinne. -Shelby klarer det nok.
Dette er ikke leirdueskyting. Dette er alvor.
Arrene mine viser at jeg takler det.
Jeg har ingen arr. Det betyr vel at jeg takler det enda bedre?
-Jeg føler meg som en sjef. -Vent. Er livet mitt i dine hender?
Slapp av, Blake Lively. Jeg skal beskytte neglene dine.
Hvis ikke du var analytiker, hadde du blitt skutt av dine egne.
Håpet du på ekte kuler? Det er bare et spill.
Det er slikt tapere sier.
Greit. Dere skal ta dere inn i huset.
Nøytraliser alle trusler uten å skade gislene.
-Sjekk trappen! -Tomt.
-Du skjøt et gissel, Amin. -Til venstre!
Til høyre.
Bra, Booth. De fleste skyter ikke barnet og blir skutt selv.
Det ser ut som om han har gjort dette før.
Trussel nøytralisert.
-Når ble Harry Potter til James Bond? -Jeg har trent.
Bør du ikke vente på de andre, Parrish? Dumdristighet er farlig.
Uten de andre hadde du kanskje ikke klart deg i virkeligheten.
Jeg syns det gikk fint.
Jeg hater våpen. Det har jeg alltid gjort.
Du var engstelig og ufokusert. Du må være på vakt.
Hvorfor høre på deg? Du vil ikke være analytiker.
Men jeg er dyktig. Har du aldri vært flink til noe du ikke liker?
Utrolig. Det var som "Call of Duty-revisoren".
Mange skarpskyttere har vært revisorer.
Men hvor mange revisorer har vært skarpskyttere?
Slike kryssavhør gjorde deg sikkert populær da du var liten,-
- men jeg har ingenting å skjule. -Bra. For jeg har kontaktet UAWC.
-Slutt. -Jeg har ikke engang startet.
-Vi pleier å jobbe bra sammen. -Du skulle ha holdt følge.
En leder er ikke en ensom ulv.
-Vi vant jo. -Det er bare trening, Alex.
Hva er det som foregår?
Vi er ferdige med adferdsanalysene.
Du flykter fra noe.
Det du flykter fra, tar deg alltid igjen.
-Du kan snakke med meg. -Du også.
Hvem snakker du med i telefonen?
Og hvem sender du e-poster til når du tror at ingen ser deg?
Du trenger ikke å si det.
Vi har bare kjent hverandre i en måned. Vi kjenner hverandre knapt.
Hva sto det i mappen?
Ser dere kontorbygningen?
Noen ranet den, og nå holder de gisler.
Vi skal teste hva dere har lært i dag.
Dere skal inn dit. Vi får se hvem som overlever.
Gi henne en liten dytt, så mister hun fatningen.
For seks timer siden førte et væpnet ran til en gisselsituasjon.
Det er åtte ranere og tolv gisler. Forhandlingene er resultatløse.
Bruk det dere har lært i dag.
-Det er noe galt med Alex. -Hun virker helt vanlig.
Hun er litt aggressiv, men fem kilo ammunisjon får frem din indre Rambo.
Ikke ta noe for gitt...
Har hun snakket med deg om sin far og det som skjedde?
-Har hun fortalt det? -Hun er besatt. Jeg vil hjelpe til.
Du er flink til å skyte, men det er noe helt annet å skyte et menneske.
-Spesielt din egen far. -Skjøt hun sin far?
-Du sa at hun fortalte det. -Om mappen, ja.
Hver av dere får en spesifikk oppgave.
Simon og Nimah, ta bakdøren. Alex og Ryan, ta hovedinngangen.
-Det er vanskeligst. Takler du det? -Må jeg gjøre alt på egen hånd?
Shelby og Natalie, ta skarpskytteren.
Ingen kan gå inn i bygningen før han er nøytralisert.
-Kom, Blondie. -Hold øye med henne.
Bør jeg vite noe om bombevennen din?
Ikke kall ham det. Og han er ikke vennen min.
-Hvordan kjenner du ham? -Ikke se ham i øynene.
Ikke ta ham i hånden.
-Får jeg ikke se ham i øynene? -Jeg tar meg av snakkingen.
Han snakker ikke engelsk.
De stirrer på meg.
De har aldri sett en TV eller en PC. De stirrer på oss begge.
Vi er fremmede.
Jeg ble nervøs da jeg hørte om bombeangrepet.
Etter samtalene våre...
Trodde du at jeg var innblandet?
Er du?
Han spør om vi er sammen. Han liker å erte meg.
Ville jeg vært her hvis jeg var innblandet?
Forlat rommet og lukk døren, barn. Takk.
-Hva vil dere vite? -Alt du vet.
Selve kabelen er uviktig.
Det er høykvalitetsplasten rundt den som kan spores.
Kun ett firma lager slike til militært bruk.
Han vet hvem som har laget den.
Hvilket firma, Oren?
McGregor-Wyatt.
Shelbys firma.
Hvor mange eiendommer har hun? De driver med flyteknikk, men...
Det er ikke alt de gjør. Og hvem tror du er styreleder?
-Hva leter vi etter? -Beviser mot Shelby.
Hvis hun tror hun har lykkes,-
-forventer hun ikke at noen kommer etter henne.
-Planlegger hun å flykte? -Hun kom akkurat fra Buenos Aires.
-Kanskje hun kjøpte seg et alibi. -Det er ikke så lett for tiden.
Det er Shelby vi snakker om. Tror du hun kan gjøre noe slikt?
Jeg fant ut mye om henne etter at du ble sendt hjem.
Du så ikke hvordan hun reagerte da jeg fortalte det. Fortsett å lete.
Det blåser fra høyre. Et knepp til venstre.
Jeg bommet!
Parrish og Booth, innta posisjonene.
-Hei, Nimah. -Hvordan fant du meg?
Jeg lærer folk å finne folk. Det var enkelt.
Jeg burde aldri sagt ja.
Hvis du ville slutte, hadde du vært i Dearborn nå.
Skal du oppmuntre meg?
Si hva du vil. Jeg er ikke flink nok.
-Det vet du ikke. -Jo.
Hvis jeg var flink nok, hadde du ikke trengt henne også.
Jeg trenger dere begge like mye.
Til hva? Hvorfor kan du ikke si hvorfor det er så viktig?
La meg få komme inn.
Gislene holdes i tredje etasje.
Tomt.
Det er en trapp til venstre.
-Vi tar heisen. -Da vet de at vi kommer.
Vi trenger en avledning. Stoler du ikke på meg?
Kom igjen.
Amin, hva gjør du?
Jeg tenker. Jeg vet at jeg ikke burde gjøre det.
Jeg tar meg av tenkingen, så kan du fokusere på det du gjør.
Skal du ta deg av tenkingen? Da klarer jeg meg aldri.
Gå inn, så skal jeg vise deg hvor dyktig jeg er.
Alex, tomt.
Tomt.
-Rundt hjørnet. -Tomt.
-Jeg er truffet! -Er det noen som ser ham?
-Jeg er skutt! -Jeg også.
Det er to til i enden av korridoren.
-Hva gjør du? -Jeg fikser dette.
Greit. Kom igjen.
-Er det noen der? -Dette er ikke en Tarantino-film.
Si når det er klart, så skal jeg avslutte dette.
Send henne ut så hun får seg en lærepenge.
Hun må bli skutt.
Hjelp! Hjelp meg.
Det er klart.
-Hjelp! -Hold munn!
Ikke tenk på det engang! Dere har ingen sjanse!
Ikke lyv til henne!
Kom deg ut!
Hun bor ofte på hotell, selv om hun har dette stedet.
-Hva var det? -Bare en SUV.
-Hyggelig å treffe deg igjen, Alex. -I like måte, Shelby.
Dere kunne ha ventet til jeg kom hjem.
-Jeg ville overraske deg. -Du har overrasket mange nok.
-Men din mor forventet det. -Pass deg.
-Du skulle holde henne hos deg. -Unnskyld?
Vet hun ikke om det? Du er jo flink til å lese folk.
Du overså tre viktige bokstaver når det gjelder Simon.
Jobber du for FBI?
Hvis jeg trodde du var skyldig, hadde du vært pågrepet.
-Hjelper du henne? Hun er terrorist! -Jeg gjorde det ikke!
Var det deg? Jeg fant ut sannheten om foreldrene dine.
Jeg ville ikke såre deg, men du hørte ikke på meg.
Tror du at jeg sprengte Grand Central Station for å ta hevn?
-Jeg har vært i utlandet. -Kanskje du hadde en medhjelper.
-Eller fjernstyrte bomben. -Det var syv bomber.
De var strategisk plassert og kan ikke ha blitt detonert på avstand.
De må ha blitt detonert innenfor en radius på to kvartaler.
Slipp pistolen. La meg pågripe deg før flere blir skadet.
Kan noen andre skyte?
-Skyt, Alex. -Alex!
Ryan, hva skjer?
Alex...
-Booth er truffet. -Asher, skyt ham.
-Asher er også skutt. -De mistenkte er nøytraliserte.
Det er over.
Du ble skutt på grunn av meg. Unnskyld.
Nimah!
Nå er det virkelig over.
Hva sa jeg om dumdristighet?
Hva gjør du her hvis du ikke kan samarbeide?
De andre døde på grunn av deg.
Amin! Du var kjemperask. Du måtte bare slutte å tenke.
Du er brukbar når ikke du er en ufyselig liten gutt.
Du er en dyktig analytiker.
Hvis jeg må være analytiker, kan jeg like gjerne være god.
Sønnen min hadde alltid problemer.
Jeg trodde at det var en fase.
Jeg håpet at det skulle gå over.
For noen år siden traff han noen på nettet.
De ville utnytte sinnet hans og gi ham en hensikt.
Var de ekstremister?
De fikk kontakt med ham på en måte jeg ikke klarte.
De snakket til ham og inspirerte ham.
Han ville imponere dem. Så han planla å angripe skolen sin.
Flere av medelevenes foreldre var medlemmer av kongressen.
-Stoppet du ham? -Jeg prøvde å få redusert straffen.
Han soner to år på en ungdoms- anstalt for ulovlig våpenbesittelse.
Han kan snart prøveløslates.
Det vanskeligste med alt dette...
Jeg håper at han ikke prøveløslates.
Hvordan kan en mor håpe noe slikt for sitt eget barn?
Jeg er lei for det, Miranda.
For begges skyld.
Det er derfor du er her.
De som kontaktet min sønn, rekrutterer andre her til lands.
Vi må infiltrere dem. Jeg har en plan, men jeg trenger dere begge.
Dere må klare å samarbeide.
Jeg skal ikke la følelsene mine komme i veien igjen.
Jo, det skal du. Du kan ikke gjøre jobben din hvis ikke du bryr deg.
Men neste gang vet du at du har noen å snakke med.
Du er aldri alene.
Han har rett. Jeg er dumdristig. Hvorfor er jeg her?
Hvis kulene var ekte, hadde du og Simon blitt drept.
Jeg ble truffet i skulderen. Skal du bare gi opp?
Noen ganger må man ta vanskelige avgjørelser.
Jeg bør ikke bli agent. Folk dør rundt meg.
Alex. Alex! Alex, vent! Alex!
Booth, takk og lov. Ta henne.
-Hva gjør du? -Dere må dra.
-Hva foregår? -Alex, de har sporet Simons bil.
-Ingen drar noen steder! -Vi kan vel...
-Stå stille. -Shelby, legg pistolen ned.
Legg den ned!
Simon, ta pistolen.
Dere må dra før de kommer hit.
-Jeg forlater deg ikke. -Du får ikke bli tatt.
-Simon, få ham bort herfra! -Hun har rett. Kom igjen.
-Skal du drepe meg, Alex? -Hold munn og beveg deg.
-Hva gjør du? -Jeg pågriper deg.
Du kan ikke flykte fra FBI, Alex.
Greit. Vil du pågripe meg? Jeg gir opp.
Hurpe!
Gi meg bilnøklene. Nå!
Gjennomsøk området. De kan ikke ha kommet langt.
Organisasjonen du hevder å ha jobbet for, vet ikke hvem du er.
Når skal du gi deg? Vil du se fødselsattesten min?
Treffe foreldrene mine?
Jeg vet at du eksisterer, men jeg er redd for hvem du er.
Er du patriot? Er du jødisk? Er du egentlig homofil?
Svaret er ja, absolutt og nei, men det er kjæresten min.
Å late som om du er homofil, er en god måte å få innpass her.
De kunne ikke si nei.
Eller så er det bare enda en brikke i Simon Ashers fasade.
Som brillene dine, og kaffen du lager, men aldri drikker.
Det eneste ekte med deg er måten du ser på Nimah Amin på.
Hvorfor bryr du deg?
Den største trusselen mot USA kommer innenfra.
Forrædere som tenker langsiktig.
Folk ser ikke faretegnene. Det er det du er, Simon Asher.
Et stort, blinkende faretegn.
Hvis du vil fortelle sannheten, vet du hvor jeg er.
Eller du kan vente til jeg snakker med Liam og Miranda.
Ha en fin kveld, hvem enn du er.
-Det går i hvert fall bra med deg. -Unnskyld.
Jeg burde være vant til å ta ansvar for dine forhastede avgjørelser.
Jeg ville gi deg en lærepenge, men jeg tok feil.
Vet du hvordan det var å jobbe for oss begge og alltid bekymre meg?
Jeg kom hit for din skyld.
Jeg ville gjort hva som helst for deg, men dette er for mye.
-Jeg drar ikke, ikke vær bekymret. -Jeg må bekymre meg.
Vi skal være én agent resten av livet. Én person.
Noen ganger føles det som om jeg mister meg selv.
Jeg vil ikke forsvinne, Nimah.
Jeg vet hvem du er. Vi utgjør et kjempebra lag.
Vet du hvor heldige vi er som har hverandre?
Vi skal gjøre viktige ting sammen og redde liv.
Kan jeg få fortelle hva Miranda har planlagt for oss?
Jeg visste ikke at dette skulle være et bakholdsangrep.
-Hvor har du fått den fra? -Jeg ga den til henne.
Vil du snakke om hva som skjedde i dag? Hvorfor du stanset?
Jeg så min fars ansikt.
Jeg ble ikke kvitt det.
Han var en god mann og en dyktig agent, og jeg...
Han døde på grunn av meg.
Jeg trodde jeg hadde akseptert det, men dette minner meg på...
-At jeg drepte en helt. -Han hadde et dårlig rykte.
Han var alkoholiker og hadde temperament.
Han utnyttet sin autoritet og fikk flere advarsler.
Han truet din mor på livet flere ganger, og FBI ignorerte det.
Du prøver bare å trøste meg.
Du straffer deg selv fordi du tror at du drepte en helt.
Å være en god agent gjør deg ikke til et godt menneske.
Den mappen forteller ikke alt.
Sett deg ned, Alex.
Alex, sett deg ned.
Ikke la skyldfølelsen endre historien.
Hvis ikke du hadde skutt ham, hadde han drept moren din.
Du tok det eneste mulige valget. Det rette valget.
Denne jobben tvinger oss til å ta vanskelige avgjørelser.
Men vi gjør det. Det er derfor vi får beskytte landet vårt.
Ikke la skyldfølelsen ødelegge for den lovende karrieren din.
-Har du lekt "to sannheter og en løgn"? -Ikke siden ungdomsskolen.
Vi prøver.
Jeg stemte på Obama.
Du kan virkelig irritere meg iblant.
Og det er min halvsøster jeg snakker med i telefonen.
Jeg løy ikke bare til deg om det, men til FBI også.
Jeg sa til dem at vi ikke snakker sammen.
Du forstår kanskje hvorfor jeg er så hemmelighetsfull.
Stemte du ikke på Obama?
Da kan vi ikke være venner lenger.
Jeg visste ikke at hun eksisterte før de døde.
Jeg ble kjempesint, men nå er hun den eneste jeg har.
Min mor skjøt ikke min far. Det var meg.
Jeg har levd med det i 15 år. Jeg har aldri fortalt det til noen.
Men på fire uker her har jeg fortalt det til to stykker.
Du er den tredje.
Hør her, jeg...
Jeg sa at vi knapt er venner, men...
Sannheten er...
Jeg har egentlig aldri hatt noen venner.
Før nå.
-Når blir det rart å holde hender? -Omtrent nå.
Det er godt å vite.
Er dette en greie nå? At vi ser på hverandre pusse tenner?
Jeg kom hit fordi jeg ville finne sannheten.
Da jeg gjorde det, trodde jeg at jeg kun var her på grunn av det.
Du hadde ingen rett til å gjøre det du gjorde i dag.
Men jeg er glad for det.
Nå innser jeg at jeg virkelig vil dette.
Jeg skjønte det ikke før situasjonen roet seg.
Så... Takk.
Oi. Du takket meg.
Ikke bare for det. Også for at du aldri gir deg.
Uansett hvor mye jeg dytter deg unna, er du fortsatt der.
Jeg har alltid visst at jeg ikke vil slippe deg av syne.
Det er jeg glad for.
Hvor glad?
Hvis du er heldig, viser jeg deg kanskje det en vakker dag.
Nå slipper jeg deg aldri av syne.
Dere er ikke som da dere kom hit.
Og dere er ikke spesialagentene dere kommer til å bli.
Dere har mye å lære for å klare å håndtere presset.
Når dere er agenter i felten, handler det om liv og død.
Det dere gjør i de øyeblikkene, avslører hvem dere virkelig er.
Selv om dere gjør en god jobb i 30 år,-
-kan én dårlig avgjørelse definere livet deres hos FBI.
Et øyeblikk hvor dere ikke avfyrte, eller dere skjøt og angret.
-Hallo? -Hei, mamma.
-Hvordan går det på skolen? -Jeg kan ikke lyve lenger.
Jeg løy da jeg sa at jeg skulle på universitetet.
-Hva snakker du om? -Jeg har begynt i FBI.
-Jeg forstår ikke. -Jeg er i Quantico.
Analytikere får ikke skyte.
Familien min kjenner han som styrer skytebanen.
Han og alle andre vet at jeg aldri kommer til å bli agent.
Skal du rapportere meg nå som du vet det?
Bare hvis du ikke holder følge.
Sannheten er at uansett hva vi gjør, enten vi skyter eller ikke,-
-må vi håndtere konsekvensene.
Jeg vet at det du har gjort, er uoffisielt.
-Nå må jeg gjøre det på egen hånd. -Hvem fikk du ordren fra, O'Connor?
Hva er det du skjuler?
-Etter Chicago... -Jeg burde ha sagt noe da.
-Jeg kan gå til din overordnede. -Vil du høre sannheten?
FBI bryr seg ikke om hva du sier. Du jobber ikke undercover her.
Så vidt FBI vet, går du gjennom treningen igjen.
Hvis ikke du fullfører den, er karrieren din over.
Gjør hva du vil. Visedirektøren kan ikke redde deg.
-De aner ikke at du var der. -Tenk at jeg stolte på deg.
Hvis jeg hjalp FBI, hadde de pågrepet deg og Alex.
Jeg gjorde alt jeg kunne. Jeg tok også en sjanse.
Hva skal vi gjøre nå?
Hvorfor var denne kabelen fra firmaet ditt en del av bombene?
-Jeg trenger ikke å si noe. -Det kommer du til å gjøre.
Du er gisselet mitt, og jeg venter så lenge jeg må.
Hør etter, alle sammen.
Vi har fått nye ordrer. Parrish har tatt et nytt gissel.
Fra og med nå skal vi ikke bare pågripe henne hvis vi ser henne.
Fra og med nå skal vi skyte henne.