Jag heter Alex Parrish.
Jag har alltid drömt om att skydda mitt land, men nåt gick fel.
Det började för nio månader sen på väg till FBI:s akademi.
Vi ska leva som en person resten av våra liv.
-Jag har inget att dölja. -Bra, för jag har mejlat UAWC.
-Hej, mamma. Jag har gått med i FBI. -Om du åker ut är du körd.
Innan jag kan rädda landet måste jag rädda mig själv först.
-Du kan ha utlöst bomben på avstånd. -Bomberna. Det var sju stycken.
De måste ha detonerats inom en radie på två kvarter.
Varför var ditt familjeföretags kabel en del av bomberna?
-Skjut för att döda. -Jag måste ta reda på sanningen.
Jag vill veta vem Alex Parrish är.
Det sägs att hon är amerikan...
...men vilken sorts amerikan mördar 130 oskyldiga personer?
Vilken sorts amerikan hatar vårt land så mycket-
-att hon infiltrerar FBI för att förgöra oss?
Jag vet inte var hon är född. I Indien? Egypten?
Men det är dags att ta fast henne och visa vad vi går för.
De kommer att ta fast dig. Den verkställande biträdande...
Sluta prata!
-Varför gjorde du det? -Det gjorde jag inte.
-Ge dig, då. -Nån försöker ju sätta dit mig.
Det enda beviset pekar mot dig.
Kabeln från lägenheten bredvid din? Den kan peka mot vem som helst.
Den är militär, vilket vore Ryan. Eller Simons vänner från Gaza.
Eller kartellerna som Vasquez hanterade hos polisen.
Till och med Caleb kan ha fått tag på den!
Om du verkligen är oskyldig bör du tänka på hur skyldig du verkar nu-
-för oskyldiga personer tar inte gisslan!
Jag behöver nåt att köpslå med. Det är du.
Gör det bekvämt för dig, för vi blir kvar här ett tag.
FBI:S AKADEMI VID QUANTICO
Okej, visa mig nåt. Jag vet att ni är trötta.
Nimah! Det är din morgon. Träningen började för en timme sen.
-Förlåt, jag pluggade hela natten. -Om du inte skärper dig går det inte.
Jag vet att ni har jobbat hårt och har hemlängtan.
-Mamma, det räcker! -Hur vet du vad jag tänker säga?
-Vi har samma gräl varje... -Vems fel är det?
Det blir ännu värre när ni börjar jobba.
Om du bara tänker skrika...
O'Connor vet att jag anar nåt. Det han gör med Alex är skumt.
-Vad ska jag göra? -Inget. Du ligger redan illa till.
Jag tar reda på varför han är orolig för Alex.
Simon. Var har du lärt dig slåss så där?
På hebreiskalektionerna.
-Är du upptagen? -Nej, jag skypar bara med Max.
Din pojkvän? Jag vill gärna träffa honom. Får jag säga hej?
-Han är... -...påhittad. Det är vad jag tror.
20 sekunder kvar!
Vad gör du här? Jag trodde att du hade gett upp.
De har inget Xbox här, och jag måste göra nåt med händerna.
Har du nån bättre idé?
-Tänk om nån ser dig. -Då varnar min polare Tom mig.
-Vi har ett system. -Du kan åka ut.
Hörru, vapenbruden. Jag har koll på läget.
Tiden är över. Gå och duscha. Ni har lektion om tio minuter.
Vet du vad jag vill ha just nu? En pepperonipizza.
Det var det första jag åt när jag kom hem. En pizza och en öl. Eller sex.
Det första jag åt efter tio år i Bombay var en ostburgare.
Ett ställe nån kilometer bort har grymma ostburgare.
Vi får ju inte gå härifrån än. Har du glömt det?
-Jag kan väl få drömma? -Det är ju allt vi kan göra nu.
Din parfym föregår dig med 12 sekunder.
Jag har ingen på mig, så du gillar mig visst på cellulär nivå.
Ger FBI ut kontaktförbud?
Det är mitt jobb att hitta allas svagheter, och jag har hittat din.
-Det är jag. -Haas!
Jag har ju varnat dig om att använda skjutvapen här.
Varför är du då på skjutbanan varje dag? Det här är din sista varning.
-Har du sagt nåt? -Nej.
Så Tom bestämde sig plötsligt för att skvallra?
Om du vill ha det så, får du passa dig. Nästa gång känner du inte doften.
-Vi är fria om 15 veckor. -Om vi klarar oss, ja.
Max har accepterat din vänförfrågan.
Titta på er! Det tar oftast längre innan aspiranter är så här trötta.
Ni måste jobba hårt. Det är därför ni får ledigt i kväll.
Ni får lämna akademin.
Eller inte ni, direkt. Den här veckan handlar om att jobba under täckmantel.
Ni ska komma på en täckmantel var inom ett av USA:s främsta företag.
Det är inte lika sexigt som maffian-
-men nu för tiden är det det troligaste scenariot.
Ni som gör bra ifrån er får testa era täckmantlar på riktigt i kväll-
-för att se om de funkar. - Agent O'Connor.
Ni vet vilka ni är.
Var ni bor, er karriär, er religion, hur ni uppfostrades...
Ni kan ändra på vissa saker, men ni är de ni är.
Under täckmantel kan ni börja om och kan styra hur folk ser er.
Kan ni skapa en person som är så pass äkta att ni övertygar omvärlden?
Kan ni försvinna?
-Ryan. Var är du? -Med Simon. Vilken tur att du svarade.
-Har det hänt nåt? -De försöker inte ta fast dig längre.
De tänker skjuta dig.
-Har de dömt mig till döden? -Vi ska hitta den skyldige.
-Hur då? Ingen annan letar efter dem. -Alex...
-De börjar bara bli desperata. -Jag förstår inte.
De känner mig ju. Jag har inte förändrats.
Håll dig inomhus och ligg lågt.
-Tänk om jag inte klarar mig. -Säg inte så.
Alex, förlora inte hoppet. Alex? Alex?
Hon la på. Vi måste kunna göra nåt.
Bomberna detonerades på nära håll.
Den skyldige var i närheten. Om vi tar reda på vilka som var där...
...får vi reda på vem bombaren är. Jag måste mejla nån.
Du verkar orolig. Börjar du äntligen inse fakta?
Det kvittar om jag hittar den skyldige. Alla tror att det är jag.
Anlita en pr-guru. Rachel Maddow vill nog gärna ha dig som gäst.
Eller så kan du berätta för dina medfångar.
Det kommer inte att hända, Shelby.
Det var Ryan som ringde.
FBI vill döda mig. Så fort de hittar mig kommer jag att dö.
-Jag måste prata med nån. -Vem då?
Nån som är villig att lyssna på mig. Nån som kan förändra folks åsikt.
Om folk får höra min version och ser att jag är mer än "Jihad Jane"-
-kan inte FBI döda mig.
Det här är Alex Parrish. Jag behöver hjälp.
Det är dags att berätta min version av det hela.
Tor? Det mörka nätet? Ska några anonyma hackare hjälpa dig?
Ja. De är de enda som kan sända mitt budskap anonymt.
De bryr sig om sanningen och tror inte bara på vad folk säger.
Om jag hittar dem har jag en chans.
Vi är De Okända. Är det verkligen du?
Ta ett kort på mig.
Hoppsan.
Ta ett kort på mig.
Att få nån att lita på en. Det är det det handlar om.
Inte att klä ut sig eller att byta dialekt.
Man måste byta liv helt och hållet.
Därför måste ni ha en 360-graders-bild av vem er rollfigur är.
Använd det ni vet för att skapa nån vi inte känner.
Se det här som en chans att få leva ett annat liv.
Jag måste ju redan låtsas vara du. Ska jag vara nån annan också?
Börja med akademisk bakgrund och karriärmål.
-Ville du bli advokat? -Ja.
Jag är bra på att argumentera.
Men ni måste även veta vad ni gillar och inte gillar.
-Hej, Max. -Jag har ju reserverat boken.
-Den här? -Läs rollfigurens favoritbok.
Det är även viktigt var ni kommer från. Vet allt om er hemstad.
Men fakta är inte allt. Ni måste kunna övertyga folk.
När folk blir avslöjade är det oftast för att de tvekar.
Nu ska vi träffa era identiteter.
Jag heter Jordan Weaver. Jag var människorättsadvokat i fem år.
JD Rollins från Concord. Jag jobbar inom byggbranschen.
Miss Casey Regan. Jag är finansiell analytiker.
Samuel Berry. Alla kallar mig Sam. Jag sysslar med filantropi i Dallas.
Doktor Aviva Cortas. Jag jobbar med HR.
Jag undervisade i religion i Egypten.
-Vad tittar du på på tv? -Jag såg nyligen en dokumentär...
...om massavrättningar i Indonesien. Och "The good wife".
-Vilken gata bor du på? -Sunnyvale. Vid Robin Ridge Road.
Nära East Tripp Drive. Det går inte att missa.
Överdriv inte. Ni får inte säga för mycket.
-Tror du på Gud? -Jag tror på the Patriots.
-På sistone har Gud haft sina brister. -Och den inövade repliken var en miss.
-Vem gick du på skolbalen med? -David O'Neil.
Han var otrogen med Libby Howard, men jag blev balens drottning.
Jag var volontär för Oxfam.
Tricia Hamilton. Som vänner.
-Vi skulle... -Sexuella trakasserier.
Det var trevligt att träffas.
Grattis! Nu får vi se om era identiteter klarar av verkligheten.
Dystek har sin årliga sammankomst här.
Ert uppdrag är att få ett privat möte med vd:n Norman Reed.
Ni måste infiltrera sammankomsten, låtsas arbeta för Dystek-
-och nätverka för att få ett möte med mr Reed.
För att lyckas måste ni få de anställda att tycka om er.
Just det. Det var en sak till.
I verkligheten hinner man inte alltid hitta på en identitet.
Det är likadant nu. Ge er identitet till personen till vänster om er.
-Va? -Gör det.
Öppna böckerna och hälsa på ert nya jag.
Sarah Meyers?
Hallå?
-Hallå? -Här borta.
-Vem är blondinen? -Hennes livförsäkring...
...som har tvingats hit.
-Ge mig pistolen. -Jag kan ta den.
-Det är jag som bestämmer nu. -Annars hjälper vi dig inte.
-Ska ni använda den för att sända? -Vi har några frågor först.
Det sa ni inget om.
Vi kan nå miljontals tittare, och folk litar på oss.
Det är sällsynt nu för tiden. Vi måste se till att du talar sanning.
-Tänker ni förhöra mig? -Har du nåt att dölja?
Nu börjar vi.
-Hur hamnade allt i din lägenhet? -Nån satte dit mig.
Varför hittades du medvetslös vid Grand Central?
-Den informationen är klassificerad. -Inget är klassificerat.
-Jag kan inte bevisa min oskuld. -Du måste övertyga oss först.
-Berätta om det okända året i Indien. -Du reste runt i Pakistan och Iran.
-Du reste runt med Amir Salaam. -Han är agent för Pakistan.
Visste du att han bombade en klubb i Bangladesh?
KL. 21.05 - UNDER TÄCKMANTEL
Vem av dem tror du kan presentera oss för vd:n Norman Reed?
Vad sägs om tjejen i gul jacka?
Hon är för långt ner i hierarkin. Slösa inte tid på henne.
Hon letar efter nån att prata med. Det behöver inte chefer göra.
Oj. Du missar visst inget.
Nej, det gör jag inte. Nu är det din tur. Han?
Han är välklädd, har en bra skräddare, har pengar.
Han är utvilad, så han bestämmer själv hur mycket han jobbar.
-Han verkar viktig. -Ja.
-Jag ska gå och prata med honom. -Jaså? Toppen.
Dr Aviva Cortas. Trevligt att träffas.
-Min pojkvän ska komma hit. -Max från New York?
-Han vill gärna träffa alla. -Okej, men vi jobbar ju nu.
-Undervisade du? -Ja.
Var folk lika falska där som här på Dystek?
-Alla har varit jättetrevliga mot mig. -Snälla! Företaget är dysfunktionellt.
Ni inom HR måste ha det svårt med tanke på personalomsättningen.
Jag antar det. Jag har en idé för hur vi kan ändra på det.
Du känner väl vd:n?
-Var hittade de dig? -I Syrien.
-Jag var människorättsadvokat. -Jaså? Vad gör du här?
Jag fokuserar på arbetsförhållandena i fabriken i Kina.
Är inte våra fabriker i Taiwan?
Gin och tonic. Inte för mycket tonic. - Jag heter Samantha.
-Hur länge har du suttit i styrelsen? -Va? Nej, tack. Jag har redan ätit.
-Caleb. -Elias.
-Vad gör du här? -Liam vill att vi ska observera.
Så jag ska titta på medan du misslyckas.
Kate har visst sabbat sin täckmantel.
Det där lär hända dig om 20 minuter. Samantha...
Åh, min pojkvän är här!
Max! Du är här.
Vad kul.
Jag har aldrig rest så långt för en dejt. Du är väl värd det?
Jag ångrade orden direkt...
Det är lugnt. Jag gillar utmaningar.
Låt mig ta din väska.
Varenda kille här tittar på dig.
Var var de vid min stora presentation?
Om vd:n hade varit där hade de kanske lyssnat.
Har du träffat Norman? Jag är som hans högra hand.
Han kommer hit senare.
-Vill du träffa honom? -Ja.
Okänt nummer Rum 108. Nu.
Ursäkta.
-Vad i...! -Visst är den snyggare på mig?
-Det här är ju min kväll, Nimah! -Mina damer!
Ni är inte traditionella agenter och ska inte tränas så.
Poängen med tvillingar är att en av er alltid jobbar under täckmantel-
-medan den andra rapporterar till FBI. Byt plats en gång i timmen.
Ni måste utbyta information snabbt.
Utmaningen är att snabbt berätta allt som den andra behöver veta.
Till skillnad från de andra åker ni hem om ni åker fast.
Ni kan inte skickas till terrorister om ni inte klarar av en cocktailfest.
Och...ni är vackra, båda två.
Du sa ju att du skulle skärpa dig. Nu gäller det.
Berätta allt jag behöver veta.
Vad är poängen med välgörenhet om vi inte analyserar dess effekt?
Vi borde prata med Norman...
Lyssna inte på henne! Hon har stulit min idé.
Det kan jag bevisa. Jag har min advokat i luren...
-Vad gör du? Du ska ju observera! -Jag observerar hur du misslyckas.
-Vedergällning är helt okej. -Vet du ens vad det betyder?
Hank, det här är Jordan Weaver. - Hank sköter vår utveckling.
-Det här är... -Doktor Aviva Cortas.
Jordan Weaver.
Doktorn har en del jättebra idéer. Hon borde träffa Norman.
-Du gillar ju inte när jag dricker. -Nej.
Men enligt min erfarenhet blir du pratgladare så här.
Minns du när vi brukade komma hit? Det är som förr i tiden.
Senast vi var här bestämde vi oss för att avsluta våra äktenskap.
Du gjorde nästan det. Jag behövde bara mer tid.
Det var vad du sa, ja.
Jag litade på dig. Jag tänker inte begå det misstaget igen.
-Vad pratar du om? -Varför litar du inte på Parrish?
Är hon ett hot? Vet hon nåt om dig?
Liam.
Det är inte bara mig hon vet nåt om.
Hon vet nåt om oss allihop.
Bjud mig på en till drink, så berättar jag allt.
-Hallå? -Max?
-Max. -Hur vet du vad jag heter?
Simon och jag jobbar ihop. Elias. Du kanske har hört talas om mig?
Inte det? Okej. Simon bad mig underhålla dig ett tag.
-Han sa åt mig att vänta här. -Jag kan väl underhålla dig här?
Lyssna! Vi har hört att Parrish samarbetar med De Okända.
-När träffade du Amir senast? -Den 3 mars 2008.
-Hörde han av sig innan han dog? -Han var inte den ni tror.
De tänker sända en intervju i direktsändning!
De kan sopa igen spåren efter sig.
-Du måste ha varit arg. -Och velat hämnas.
Men de kan inte dölja dem länge.
Jag var i Indien i tio år. Jag reste till Pakistan och Iran.
Jag ville ta reda på mer om världen.
Jag träffade folk på vägen.
Kalla dem vad ni vill, men det var min upplevelse.
Tio av personerna jag träffade har dött.
Tre av dem, inklusive Amir, dödades av drönare.
Jag är väl inte terrorist bara för att jag kände dem?
De var inte ens terrorister. Det är bara lätt att ge dem skulden.
Och mig.
Sätt på kameran, annars sticker jag.
Så fort de börjar sända intervjun kan vi lokalisera dem inom fem minuter.
De måste bara sända i fem minuter, så har vi henne.
Vi börjar sända om 60 sekunder.
Vem var det som utförde attacken om du är oskyldig?
Den morgonen fick FBI ett tips om att bombaren var nån från min klass.
Allt jag har upptäckt stöttar den teorin. De visste vad de gjorde.
-Vad menar du? -De satte dit "den bruna tjejen".
Jag har varit i Indien och Pakistan.
Det är lätt att ge mig skulden.
-Svek en av dina klasskompisar dig? -Jag antar det.
Ju närmare mig som personen stod, desto lättare vore det.
Jag har svårt att lita på folk nu. Tänk om en vän ljög för er-
-från allra första början. Tänk om de fortfarande ljuger.
Och personerna som känner er bäst tror er inte vad ni än säger.
-Det här är en mardröm. -Vi har över 12 miljoner tittare.
-Vad vill du säga till dem? -Jag älskar det här landet.
Jag vill skydda det. Det var därför jag blev FBI-agent.
Men vi borde inte skjuta först och ställa frågor efteråt.
Om det vore upp till FBI vore jag redan död.
Jag hoppas att det här hindrar dem från att tysta mig-
-innan sanningen kommer fram.
Jag är oskyldig.
Nu när jag är lite full kan jag säga det här: Glöm Norman.
-Han är körd. Du behöver honom inte. -Men han är väl fortfarande vd?
Visst.
Jag bjuder på nästa drink.
Hon har en fyraårig dotter. Avery. Pappan Mike är en nolla.
Hon hatar vd:n och tror att han kommer att få sparken.
Varsågod.
Det är ju helt knäppt. Så ni känner inte varandra alls?
Han messade mig och bad mig ta kort med honom vid Grand Central.
Och sen stack han. Flera veckor senare bad han mig komma hit.
Vad patetiskt! Hur kan man åka och träffa nån man knappt känner?
Simon är fascinerande. Jag fattar. Jag insåg det omedelbart.
Jag tänkte: "Varför inte?" Nu har jag ju nåt att berätta för mina vänner.
Men jag insåg inte att vi skulle vara omgivna av alla hans kollegor...
-Och han vill presentera mig för dig. -Du är åtminstone inte ensam.
Med skatteavdraget för välgörenheten...
Samantha, vad gör du? Du får ju inte dricka när du ammar!
Ska jag lägga in dig på behandlingshemmet igen?
-Vad fan är det med dig? -Jag hämnas bara.
Det här handlar om att du inte är aspirant längre.
-Men det är ditt eget fel, kompis! -Nej, det är mormonens fel.
-Du fick en man att begå självmord! -Och du kan få en man att mörda.
-Du är en idiot! -Nej, en idiot savant.
-Du ser löjlig ut i den där tröjan! -Och du ser bara dum ut!
-Jag tål dig inte! -Få mig att hålla tyst, då.
-Får vi träffa vd:n? -Det verkar så.
-Norman kommer tyvärr inte. -Varför inte det?
Det lär ju komma ut snart. Styrelsen har sparkat honom.
Om ni vill prata med den nya vd:n... Det har ni redan.
Vänta... Är det du?
-Jag vann! -Vadå?
Jag har så mycket att göra. Var ska jag börja?
Du, kom ner och visa mig dina idéer för loggan.
Vi måste förnya företaget.
-Vi vann visst, allihop. -Ja, det verkar så.
-Ska vi gå ner och skryta, då? -Varför har du så bråttom...Aviva?
Vi har ju hela baren för oss själva här.
Vi har lokaliserat dem! Vi är där nu!
Det här är FBI. Ni är omringade. Kom ut med händerna över huvudet.
-Förlåt, det gick oväntat fort. -Det är okej.
-Vad tänker du göra? -Jag måste inte göra nåt.
-Hon är i alla fall smart. -Det här är en pr-mardröm.
Mer än du anar. Det är ramadan.
-Det handlar om nationens säkerhet. -Då bör ni kunna få fram en fullmakt.
Ni har alltid stöttat oss.
Diskrimineringen mot de mina på sistone har fått mig att ändra mig.
Ring domare Rakoff. Vi tar oss in om 60 sekunder oavsett vilket.
O'Connor! Titta.
Gå undan!
Gå undan! Gå undan! Undan!
Ni hörde honom. Kom igen.
Undan!
Asher och Booth, håll ögonen öppna.
Har ni sett henne?
Låt dem komma förbi.
-Det är okej. -Har nån sett henne?
Det är okej. Var inte rädda.
Asher!
Var är hon? Vi har tappat bort henne.
Parrish är borta, men vi har hittat agent Wyatt.
Vi bytte plats fem gånger utan att nån märkte nåt.
Vi klarar av det här.
-Nu måste vi bara ta av oss det här. -Simon vill nog hjälpa till.
-Simon gillar inte folk som jag. -Simon gillar dig.
Om du vill umgås mer med honom kan jag hjälpa dig.
Letar du efter Max? Han har åkt.
Jag är arg, men inte bara för att du låtsas vara bög.
Trots att det är väldigt förolämpande för en homosexuell man.
Jag blev mobbad och kämpade för samkönade äktenskap.
Jag har gjort saker med en annan man.
Nyligen också.
-Elias, det... -Säg inte att livet är komplicerat.
-Eller att du är bisexuell. -Jag tänker inte...
Ta inte över den kampen också.
Nej...
Det som stör mig mest är hur långt du är villig att gå.
Du manipulerade en främling till att komma hit.
En oskyldig person. Vem gör så?
Vill du veta sanningen, Simon? Sanningen är den att du är farlig.
Jag tänker se till att du aldrig får sätta fot i Quantico igen.
Vilken utsikt!
Det är en av fördelarna med jobbet, doktor Cortas.
Är det här din första sammankomst?
Är det så uppenbart?
Det är inte så roligt, men det är trevligt att rymma för en helg.
Vad rymmer du från, Jordan?
Barn? Frun?
Min ex-fru.
Vad hände? Var du otrogen?
-Jag ljög. -Om vadå?
Jag sa att jag fortfarande älskade henne. Hon visste att jag ljög.
Tänk om du ljuger för mig också. Det kanske du redan har gjort...
Du, då? Vad rymmer du från?
Allt.
Min familj. Män.
Jag vet inte.
En dag började jag bara...fly.
-Varför slutar du inte? -Det har jag aldrig gjort.
Det är okej att sluta.
Jag vet inte hur man gör.
Jag kan hjälpa dig.
Caleb?
Fan.
Det är perfekt.
Använde ni namnet jag gav er? De andra sakerna, då?
Ett nytt id, en ny laptop och en krypterad mobil.
-Jag är skyldig er en tjänst. -Vi låter inte sånt här hända.
Det finns många av oss. Om du nånsin har problem kan vi hjälpa dig.
Bra, för jag kan nog behöva er hjälp igen.
Och vi kanske behöver din hjälp.
Tack.
-Hej! Hur var helgen, Nimah? -Jättebra. Jag måste plugga.
-Du, då? -Den var okej.
Bara okej?
Jag träffade en ny affärskontakt som jag gärna lär känna bättre.
-Det skulle han nog gilla. -Det tror jag också.
Caleb! Caleb.
Jag vet inte varför du lämnade mig på hotellet, men jag missade bussen.
Om jag råkar illa ut tänker jag se till att du får betala för det.
-Tänker du inte be om ursäkt? -Vi får alla klara oss själva.
Är det allt en idiot savant har att säga?
-Du, jag, din bil? -Vi ses där om tio minuter.
Knack, knack!
Lägg av. Jag har redan ett möte med Miranda.
Du har rätt om mig.
Jag är farlig.
-Jag har inte tid med nästa lögn... -Snälla.
Snälla.
Jag var med i Israels försvarsmakt.
De skickade mig till Gaza. Jag såg inte bara saker och ting.
Jag gjorde saker och ting.
Saker och ting som hemsöker mig varenda dag.
Efteråt var min täckmantel det enda sättet att hantera...
...det jag gjorde där. Mig själv.
Jag gjorde mig själv till en lögn. Jag behöver inte glasögon.
Jag tycker inte ens om kaffe.
Och jag är inte...
Jag är... Jag är inte...
Jag förstår om du hatar mig.
Du borde behålla glasögonen.
De klär dig.
För första gången talar den misstänkta bombaren Alex Parrish ut-
-och hävdar att hon är oskyldig.
Många undrar om hon är skyldig eller om hon har satts dit.
Jag kan bara berätta vad som hände. Vad som hände mig.
Det blir svårt att övertyga alla, men jag har inget val.
Han har betett sig exemplariskt, så vi anser att han kan friges.
Okej. Tack. Tack för att du ringde.
Jag vet att det finns folk jag kan lita på.
-Hej. -Hej.
-Vill du ta en promenad med mig? -Ja. Gärna.
Folk som ser mig för den jag är och inte som nån mördare.
Eller nån lögn som nån har hittat på.
Jag ser fram emot intervjun. Mark.
För på akademin lärde jag mig...
...att folk inte alltid är som de verkar.
-Har du fått fram nåt om O'Connor? -Ja. Släpp det.
-Varför det? -Han har berättat allt.
Jag gillar inte hans metoder, men det rör nationens säkerhet.
Ibland är det man ser en täckmantel.
Hon vet att vi hjälper Alex.
När ni kom till moskén...
Alex bröt sig in. Jag såg bara korridoren till källaren.
-Pratade ni med nån? -Bara de från De Okända.
Nämnde hon vart hon ska härnäst?
-Alla skyndade i väg. -Och du slogs medvetslös.
När jag vaknade var agent Gardner där.
Det var väl allt för tillfället. Eller har du nåt mer att berätta?
Jag väljer att tro att världen kommer att tro mig när de hör mig.
För jag är oskyldig. Du
avslöjade oss inte.
Jag har problem med Alex, men jag tror inte att hon gjorde det.
Jag har listan på agenterna som var där.
-Jag känner bara igen mig, Alex... -Och Caleb Haas.
Varför var han i New York?
Ingen letar efter den riktiga terroristen.
Han eller hon måste hittas.