Jeg heter Alex Parrish.
I juli sprengte terrorister Grand Central i New York.
Ni måneder tidligere var jeg fortsatt på akademiet med vennene mine.
Men én av dem er en terrorist, og jeg må finne ut hvem det er.
-Sønnen min planla et angrep. -Hvem gjorde dette?
Kjæresten din har gitt penger til en kvinne.
Du lurte meg i en felle.
Jeg fikk en telefon. Jeg hadde ikke noe valg.
-Du kan slippe, vi fant bomben. -Bomben var falsk!
-Hva ble sprengt? -Kommandosentralen.
Jeg tror ikke Elias Harper handlet på egen hånd.
Jeg var på hotellrommet.
Han løy ikke om at han ble manipulert.
Det var Alex Parrish som vitnet-
-om angrepene i New York for tre måneder siden.
Parrish tror mannen som ifølge FBI drepte hundrevis av mennesker-
-er en syndebukk, og at gjerningsmennene er på frifot.
Påstandene begynner å tas på alvor.
FBI går løs på Alex igjen, men hun vil bevise at de tar feil.
Parrish, tidligere etterlyst, skaper altså kontroverser.
Mange tror hun utnytter folks frykt.
For eksempel visepresidentkandidat Claire Haas.
Hennes mann Clayton var én av agentene som ble drept.
Ethvert fornuftig menneske skjønner at Elias Harper handlet på egen hånd.
Du kan sette over til kampen, Mike.
Huset spanderer. Opp med hodet.
-Takk. -Kan jeg by på en til?
Jeg drikker gratis, og du er ikke min type.
Ikke det?
Greit.
Jeg kan si fem ting om deg.
Hvis jeg tar feil om noe, kan du by på en drink.
-Kjør på. -Én: Du er forfengelig.
Du bleket nylig tennene, i stedet for å fikse det hullet du har.
Det viser når du smiler. To: Du er en materialist.
Klokken din koster mer enn jeg tjener på en måned.
Tre: Du gjør dette ofte. Kameraten din gikk når du kom hit.
Jenter faller ofte for deg, men fire: Du har aldri hatt et seriøst forhold.
Ingen har knust hjertet ditt, det tillater du ikke.
Fem: Du er trøbbel. Du er ikke ute etter noe ekte.
Så jeg får ikke slå meg ned...
Nei, du får ikke slå deg ned.
Men...
-Slutt. -Gjorde jeg noe galt?
-Jeg burde ikke... -Gi meg nummeret ditt, i alle fall.
Jeg jobber i telefonselskapet. Jeg har alles nummer.
-Til og med ditt. -Vi får se.
Andre halvdel av opplæringen begynner nå. Det blir ikke lett.
Parrish, du ligger etter. Bra jobbet.
-Vi var jo best i klassen. -Vi har vært distraherte.
-Har du hørt fra Booth? -Nei.
Du er heldig. En blir lei av å ha eksen diltende.
En blir lei av nattlige sengevisitter også.
Fra nå av fokuserer vi på opplæringen.
Vi ignorerer alt annet.
-Avtale. -Kjør på.
-Hvordan så de ut? -De satte øyebind på meg.
-Hadde de aksenter? -Bare amerikanske.
-Hvordan rømte du? -De bant meg ikke godt nok fast.
Agent Maxwell vil bare finne de skyldige.
-Dette er alt jeg husker. -La meg snakke med agent Maxwell.
Hvordan har familien det? Jeg husker moren din.
-Miranda. -Han sover ikke, gi ham tid.
Kidnapperne tilhører Den islamske fronten.
De planlegger et angrep her. Jeg kan gi deg én dag til,-
-men om vi ikke får noen navn, må jeg ta ham inn til forhør.
Da får ikke du være til stede.
Jeg har ikke hørt fra deg.
Jeg fikk en sprø idé.
Hva skal jeg gjøre med de saudiske pengene på kontoen min?
De fra svindler-halvsøsteren din.
Jeg kan ikke gjøre dette nå. La meg være.
-Rydder du? -Jeg fant svarene jeg søkte.
-Så fint med blanke ark. -Du sa én gang at jeg var best.
Hvis jeg tar farvel med dette, kan jeg bli det igjen.
-Klare? -Nå eller aldri.
-Hva er dette? -Dette er klassen over dere.
De er én måned lenger på vei, og dermed raskere og smartere.
-De er bedre forberedt. -Se på dem. Forvent å få juling.
I felten vil fienden alltid være ett steg foran dere.
Så i dag møter dere aspiranter som har tatt det steget.
-Det er vår type lagkonkurranse. -Jeg kaller det vendepunktet.
Karaktersystemet er enkelt. Vinnerne sender hjem fem av taperne.
De kan velge fritt. Lykke til. Må den beste klassen vinne.
Vi klarer dette.
Høringen begynner snart.
Nesten ferdig. Savner du antiterrorgruppen?
Heller det enn barnevakt. Hva gjør du?
Jeg sjekker Elias' samtalelogg hos både FBI og telefonselskapet-
-for å se om FBI har oversett noe. Alle gjør feil, se på meg.
Endrer du uttalelsen, får du jobbe igjen.
Liam og Miranda tvang meg ut i sykeperm,-
-men jeg hørte hva Elias sa på hotellet.
Jeg også. I ukevis har jeg og hele resten av FBI-
-prøvd å finne bevis for det han sa. Han løy for å sinke oss.
Han villa ha alle som betydde noe inn i banken.
Mangel på bevis er ikke bevis.
-Vi må finne nålen. -Den fins ikke.
Hadde det vært en terrorist til, hadde det skjedd noe før nå.
-Fortell Alex Parrish hva jeg sa. -Kom ned og fortell det selv.
Jeg kan ikke. Beklager.
Stopp!
Høy nøye etter. Det er en bombe under Grand Central.
Den er lagt ut av en FBI-agent som begynte opplæringen i september.
FBI har laget en versjon av denne nødsamtalen uten forvrengt stemme.
Kan vi høre den?
Høy nøye etter. Det er en bombe under Grand Central.
Den er lagt ut av en FBI-agent som begynte opplæringen i september.
-Dere må evakuere umiddelbart. -Kjenner du igjen stemmen, Mr. Asher?
Elias Harper.
Han sprengte Grand Central og kommandosentralen.
Tror du han var alene om det?
Vi er en upartisk komité,
og du må si hva du selv tror.
Jeg spør igjen. Tror du Elias Harper var alene?
Ja, det tror jeg.
Hvordan kan du være sikker?
I tre måneder har jeg analysert alt Elias sa til meg.
Jeg forlot FBI, byen og hele livet mitt for å forstå hva som skjedde.
Jeg er ikke i tvil om at han handlet på egen hånd.
Han hatet FBI. Han kjempet mot dem i retten.
Angrepene var for å få frem et budskap, og 32 agenter døde.
LAGKONKURRANSE, 1. KLASSE MOT 2. KLASSE.
Dette er ikke en lek, selv om det kan virke slik.
Alle får individuelle poengsummer. Til slutt legges poengene sammen.
Klassen med flest poeng vinner.
Klassen som taper må sende fem personer hjem.
-De har sett søknadene våre. -De kjenner oss, vi kjenner ikke dem.
Vi må gjøre noe med det. Er hun på inntak fremdeles forelsket i deg?
Drew Perales ble rekruttert av Chicago,-
-men la opp etter to sesonger og saksøkte NFL.
-Det krever mot å saksøke NFL. -Han tør å slåss.
-Parrish mot Perales. -Er du Alex?
Slapp av, stjernespiller. Blås fløyten.
Dr Will Olsen gikk ut fra Harvard som 22-åring.
Han har antisosiale tendenser og har jobbet for NASA.
Nydelig. Han er en ekte rakettforsker.
Caleb Jacob Haas ble født i 1990 i Chevy Chase i Maryland.
-Han gikk på Sidwell Friends. -Hør her, "Rocket Man".
Nå skal du få juling. Det blir noen blåmerker.
Den som bryter gjennom brannmuren vinner ti poeng.
Nå skal du få juling. Det blir noen blåmerker.
Fornærmet jeg deg, eller er det slik du forfører menn?
-Sier han som poserte naken? -Jeg hadde én sokk.
All den praten går ut over pusten din.
Jeg holdt igjen til tiden var inne.
Iris Chang. Født i Shanghai, oppvokst i Beverly Hills.
Hun gikk på Harvard-Westlake og USC.
Hun startet seks firma og saksøkte partnerne for å få alle aksjene.
-Beklager, jeg glemte ringene. -Hun jukser.
Beklager, jeg slår bare hardt.
Mamma sendte pakken. Hvorfor tok du den ikke med over nyttår?
-Det var for mye å ta med på flyet. -Kjørte du ikke?
-Hvorfor forhører du meg? -Hvordan går det med Charlie?
Han vil ikke snakke med meg eller med agenten. Vi trenger svar.
La meg prøve. Jeg har studert Den islamske fronten.
Vi trenger erfaringen.
-Inviterte du Samar hit? -Spionerer du på meg?
Hun spurte om jeg anga henne. Jeg sa nei.
-Takk. -Hva er planen?
-Hva mener du? -Du kan ikke konfrontere en svindler.
Caleb, jeg klarer dette på egen hånd.
Vi har hatt lagkonkurranse 20 ganger i min tid på Quantico.
For bare tredje gang, ble det uavgjort.
Det betyr en siste øvelse. Klasse mot klasse.
Hent våpnene deres, dere skal til Hogan's Alley.
Øvre klasse, som har gjort øvelsen tidligere, er gisseltakere.
Nedre klasse skal arrestere dem og befri gislene i lagerbygningen.
Reglene er enkle: Drep eller bli drept.
-Shelby... -La meg være.
Slutt, jeg vil ikke snakke med deg. Du ødela livet mitt og karrieren min.
-Det var ikke min feil. -Takket være deg,-
-vet alle at jeg lå med sjefen min. Mannen til vår neste visepresident.
Ansiktet mitt var på alle fremsidene.
Jeg flyttet hjem for å slippe unna paparazziene.
Alt jeg hadde oppnådd ble visket vekk.
Ifølge deg var alt det nytteløst, for vi tok ikke skurken.
Du var ikke i rommet med Elias.
Jeg var med 100 mennesker som knapt reddet seg ut.
Jeg var med 32 mennesker som ikke overlevde.
Jeg prøvde å redde noen, men jeg klarte det ikke. Blant annet Clayton.
Nå må jeg forsvare handlingene mine, fordi du ikke kan la det være.
Jeg er hvem jeg er. Du hadde tro på meg før.
Nå vet jeg at jeg tok feil.
Agent Parrish?
Ja.
-Du har vel hørt om Duncan Howell? -Duncan Howell? Nei...
Han begikk selvmord i går kveld.
Han ba meg om å gi deg en beskjed:
"Si til henne at jeg ikke trodde jeg hadde noe valg."
Sier det deg noe?
Da Harper var på Quantico, var du bekymret for hans mentale helse?
Nei.
Jeg stiller deg samme spørsmål: Var du noen gang bekymret?
Nei, aldri.
Så dere noen gang tegn på voldelige tendenser eller meninger,-
-før eller etter han måtte slutte?
Vi vil klandre oss selv resten av livet for at vi ikke så tegnene.
Forakten for FBI, pompøsiteten, anerkjennelsesbehovet.
Han pekte ut andre for ikke å selv bli gransket.
Vi ser tegnene nå, men vi burde sett dem da.
Er det deres mening at Harper handlet alene?
-Ja. -Ja.
Vi har snakket med mange agenter, og alle sier det samme, unntatt én.
Hvorfor er Alex Parrish, som du har kalt en "stjerne", uenig med dere?
Hun var en av de beste agentene jeg har lært opp.
Vrangforestillingene hennes er FBIs egen feil.
Etter Grand Central-bombingen ga Harper henne skylden.
Vi tvang henne på rømmen og ødela henne.
Han støttet deg, på sin måte. Selv om du ødela planene hans.
-Han presses til å avslutte dette. -Selv om alt er løgn?
Jeg har lest rapporten. Det fins ikke bevis for det du tror.
Hva med Duncan Howell, som hjalp meg å finne den andre bomben?
Han ba politiet gi meg en beskjed: "Jeg hadde ikke noe valg."
Noen presset Duncan. Den samme som presset Elias.
Dette er ikke sunt. Alt er ikke en konspirasjon.
Vi er ikke trygge ennå. Du må tro meg.
Elias visste at det var noen i klassen vår.
Som agent kan du ikke alltid tro at du har rett.
-Du hadde rett om Charlie. -Du vet bedre.
Hei. Er moren din her?
Jeg heter Nimah.
-Hva spiller du? -Boksen.
Du er på et rom, og en FBI-aspirant sendes inn for å forhøre deg.
Du er smart. Men Miranda sendte meg ikke, jeg meldte meg.
-Og? -Moren din er bekymret.
Hun vet du ikke vil fortelle henne om hva som skjedde.
Kunne du snakket med meg?
Jeg kjenner ikke deg. Du kjenner ikke meg.
Og du vet ingenting om de som tok meg.
Det er et mirakel at jeg lever, og jeg vil ikke ta noen sjanser.
-La meg prøve. -Å avhøre ham? Tuller du?
Jeg har manipulert deg hele livet, har jeg ikke?
Karrierene står på spill og de har overtaket.
Vinner vi, får vi bli. Vinner de, må fem av oss dra hjem.
-Vi har ikke råd til å gjøre feil. -Kjør på!
Vakt ved inngang sør. Iris.
Inngang nord sikret. Jeg trenger kameraer, Caleb.
Jeg ser gislene, de er på østsiden.
Tre pengesekker på baksiden.
Gi lyd, og hun er død.
Skyt.
Den onde heksa er død.
Vakten er nede, vi kan gå inn.
-Wyatt skjøt Iris. -Da vet vi at de følger boken.
-Vi nærmer oss inngang sør. -Vi nærmer oss inngang nord.
Caleb, hva venter oss?
Inngangene er frie, gisseltakerne er i østvingen.
Og jeg er fremdeles like god som Mr. Robot.
-Bra skutt. -Sitt ned og se på at vi vinner.
-Gå inn når jeg gir ordre. -Klar.
-Hva ser dette ut som? -Skjerp deg.
Tre, to, én...
Vi er på vei mot gislene i østvingen.
Du nevnte ikke de som ventet på oss innenfor døren.
-Hva mener du? Alt ser bra ut herfra. -Jeg har selskap, hva skjer?
Du tuller. De hacket kameraene, dette er ikke live.
De jukser.
-Hvordan visste de når vi kom? -De har hørt hvert eneste ord.
-Vi visste hvem dere tok først. -Kom dere ut, det er en felle.
-Skal du be meg inn? -Ja visst.
Fin kåk. Trengte du noe nytt?
Når en terrorist lager hemmelige innganger hos deg,-
-holder det ikke med litt røkelse.
Hva gjør du her? Du har ikke svart på meldinger på månedsvis.
-Brian Goldman. -Hvem?
Han du var med i går. Høy, pen. Jobber i telebransjen.
Vi vet at du tok ID-brikken hans. Først sjekket du Elias,-
-og nå er det Duncan. Når skal dette slutte?
Greit. Si til Brian Goldman at det ikke var personlig.
FBI ser ingenting mistenkelig ved Duncans dødsfall.
Ikke jeg heller.
Du var kanskje bare ute etter et bedre abonnement?
Jeg prøvde å finne Mia. Duncan var min venn.
Han risikerte livet for meg, og for deg også.
-Noen presset ham, Ryan. -Alex...
Si det. Du tror jeg er gal, som alle de andre i FBI.
-Kjæresten din, Natalie. -Vi er ikke kjærester lenger.
Jeg tar ikke feil om Elias. Mange der ute er enige med meg.
De tror på deg, Alex. Det gjør jeg også.
Jeg tror du gjør det rette når du får se dette.
Det er Duncans avtale med aktor.
Han erklærte seg skyldig i hacking og datasvindel mot lavere straff.
-Skulle han i fengsel? -Så han begikk selvmord.
Det var ingen mesterhjerne bak det.
Jeg tror ikke du er gal. Jeg tror...
Jeg tror du lider. Du opplevde noe som ikke gir mening.
Men Elias er den skyldige.
Jeg vet det var noen andre. Du hørte ham ikke, han var så redd!
Så skamfull. Han ville bare at noen skulle tilgi ham. Ryan...
Jeg ville gjøre deg en tjeneste. Jeg trodde jeg kunne nå inn til deg.
Men dette handler ikke om sannheten, bare om deg.
Ryan...
Alex, kom dere ut. Jeg har ikke kamera, dere er blinde.
-Det går ikke, de vokter utgangene. -Vi må gjøre noe nå.
Ingen skal hjem. Vi blir, vi slåss og vi redder oss ut med gislene.
-Oppfattet. -Vi må blinde dem også.
Røyk dem ut.
Skyt!
-Ta dem! -Jeg er nede!
-Tre nede. -Jeg ser ikke gislene.
-Lader. -Dukk!
Fiende nede. Fjorten igjen.
Én til for laget.
-Planen deres virket visst ikke. -Dere skjønner det ennå ikke.
-Vi har alt vunnet. -Jeg finner ikke gislene og pengene.
Slutt å skyte. Jeg vet ikke hvordan, men de har lurt oss.
Hva er det som foregår?
Dere drepte fire gisler mens skurkene stakk av med pengene.
De kledde ut gislene for at vi skulle skyte dem.
-De brøt reglene. -Skurkene følger ikke reglene.
-Det er ingen regler. -Men de hacket kameraene.
Akkurat som bot-nettet som tok 900 kameraer i fjor.
Eller Ariana Grande i butikken.
-Du kan være på mitt quizlag. -Dette er så urettferdig.
Stakkars lille rike jente. Husk at jeg gransket deg.
Nok. Dere er sinte, det er bra.
Fortsett med det. Husk hvorfor dere tapte.
Når dere går inn i den kriminelles miljø, er dere på bortebane.
De har hatt all verdens tid til å forberede seg.
Dere har seksti sekunder.
-Ikke send fem av oss hjem for dette. -Beklager.
Vi setter i gang igjen. Takk, agent Parrish, for at du kom tilbake.
Jeg ble stevnet til å møte.
Vi må vite alt du kan si om dette. Du har forberedt en uttalelse?
-Ja, det stemmer. -Vær så god.
Til venner og familie og til kollegene mine i FBI-
-og alle i New York, som opplevde disse tragiske hendelsene.
Disse månedene har vært tunge for oss alle.
Mange av dere klandrer meg for at jeg drar dette ut.
Jeg har splittet byen fordi jeg ikke godtar forklaringen,-
-og derfor kan vi ikke legge dette bak oss.
Men jeg vil ikke be om unnskyldning. Det kan jeg ikke.
Jakten på sannheten er ikke lett.
Da jeg ble med i FBI, sverget jeg å forsvare landet vårt.
Derfor endrer jeg herved mening.
Jeg kan ikke motbevise at Elias Harper handlet på egenhånd.
Det er på tide at vi legger dette bak oss.
Alex, hva skjedde? Har noen truet deg?
En kommentar, senator?
Jeg er lettet over at vi pårørende endelig kan legge dette bak oss.
-Går det bra? -Alle kommer til å hate meg.
Nå vet du hvordan jeg hadde det hver gang jeg gikk ut døren.
Simon, jeg...
-Jeg gjorde som du ville! -Som jeg ville? Du begikk mened.
-Du skulle si sannheten. -Din versjon av den.
Nei, bare sannheten. Den er ikke subjektiv.
Elias drepte 200 mennesker på en uke.
Jeg kunne vært død også. Shelby, Caleb, Liam, Miranda...
Det er et under at alle lever, og du vil ha skryt for å lyge?
For at du ennå tror du vet best?
Jeg trodde du hadde tatt til fornuft, at du var tilbake med oss.
Men du er ennå fortapt.
Shaw ba meg si at du er gjeninnsatt.
Vi ses på mandag.
-Hvem andre tok de? -Ingen ennå.
-Så flere hoder skal rulle. -De har alt rullet.
-Hva snakker du om? -Skal du late som om du ikke vet det?
Vi ga dem fem, men etter utbruddet deres, tok de to fra oss.
-Dere brøt reglene. -Var dette vår feil?
-Trekk unna. -Hva skjer ellers?
Aspiranter! Det holder.
Som dere vet, kuttet vi fra begge klassene.
Vi vet at øvelsen ikke var rettferdig.
Så dette er deres nye klassekamerater.
Dere skal bo og trene sammen.
-Prøv å ikke drepe hverandre. -Herlig.
-Jeg heter Raina. Husker du meg? -Søsteren din har prøvd allerede.
Hun sa så.
På videregående skrev jeg en artikkel i skoleavisen.
Den handlet om spionflyene som alltid fløy over boligområdet vårt.
Tre dager senere stormet FBI inn midt i en time.
De avhørte meg i ti timer.
Hva sa du til dem?
At jeg er en borger av USA og at jeg elsker landet mitt.
Men det eneste folk ser er denne.
Jeg aner ikke hva du mener.
Jeg er 19, svart og har rulleblad.
Når jeg nyser, får hele flyet hjerteinfarkt.
Prøv å spørre en fremmed om veien.
Prøv å kjøpe gjødsel til grønnsakhagen.
Du har ikke fått sove, har du?
I drømmene er du tilbake hos mennene som tok deg.
-Menn? To var på min alder. -Og hvor mange var det?
Jeg lover at de ikke kan spore det tilbake til deg.
Anthony, Noah, Jay og Derek.
Jeg vet ikke mer. Ingen etternavn.
Takk for at du stoler på meg.
Kan jeg låne menyen?
Og kan du be din venn om å sette seg, miss Wyatt?
Han heter Caleb, ikke sant?
Går du på spinning med... Greit.
-Hvem er du? Hvor er Samar? -Samar kommer ikke. Slå deg ned.
Jeg heter Khaled Said.
-Jeg er mannen til Samar. -Hun er ikke gift.
Men det er Haifaa, kvinnen dere kjenner som Samar.
Min kone, som du trodde var din søster, har blitt kidnappet.
På grunn av deg.
Du kjøpte dette til henne for elleve år siden. Hun hadde det alltid på.
Hun ville aldri såre deg.
Hun var ung da hun gikk med på å bli din søster.
Jeg er redd det har kostet oss alt.
-Hva skjedde? -Etter vennen din kontaktet oss,-
-fikk vi nok. Hun sa fra til kontaktpersonen sin.
Dagen etter forsvant hun på vei til skolen for å hente barna.
-Hvem var kontaktpersonen? -Jeg vet ikke.
Hvem det enn er, har de tatt min kone.
Du har ingen grunn til å hjelpe meg, men du er den eneste som kan.
Jeg ber deg. Vær så snill å hjelpe meg å finne Haifaa.
Vi trenger all e-posten hun har utvekslet med kontaktpersonen.
-Ja? -Du har sveket landet, kjerring!
-Hallo? -Vi trodde på deg, men du løy!
-Hallo? -Det var så trist å se deg lyge.
Spesielt siden bare jeg vet at du har rett.
Det er meg du har lett etter hele tiden.
Hvem er dette?
227 West 10th. Kom alene.
-Hvor er Brandon? -Dette er straffen.
Ikke nok med nye klasser, vi får nye romkamerater også.
Siden du ikke har sosiale antenner, gjør vi slik:
Der, ja. Gå og bygg en robot.
-Hva har du funnet? -Jeg sjekket alle e-postene.
Du har skjorten min på.
-Vil du ha den tilbake? -Nei.
Jeg vet ikke hvem som sender dem, men e-postene kommer fra Kroatia.
Denne jobben gir dere flere fiender enn venner.
Dere er ikke her for å bli snille.
Dere lærer ikke om rettferdighet, dere lærer om virkeligheten.
-Kom du noen vei med Charlie? -Nei.
-Selvsagt. Her, fra mamma. -Takk.
Dere skal lære å håndtere det uforutsette.
-Jeg må flytte. -Slik at jeg får plass.
Jeg så at du hadde ekstra skapplass. Det har du i alle fall nå.
-Hvor er Will? -Han spalter vel et atom.
Hvem skal jeg pugge med, da?
-Er du klar? -Jeg har vært klar i hele dag.
Du vil ikke like dette,-
-men agent Maxwell vil hente deg til kontoret i morgen.
De gir seg ikke før du forteller noe om dem som tok deg.
Det går bra, mamma. Ingen fare.
-Ja? -Kjente du Ryan, som bodde der?
-Hva med ham? -Da jeg redde sengen, fant jeg disse.
-Kan du gi dem til ham? -Ja visst.
Dere skal gjennom ilden...
Skal vi ta et glass?
...og dere vil bli brent.
Ikke i kveld.
Men etterpå vil dere være sterkere.
Det må dere, med tanke på hva som venter.
-Hva vil du? Hvorfor er jeg her? -Du har hjulpet meg hele tiden.
Jeg har ikke fått takke deg, eller fått spurt hvordan du har det.
Du er sterk, men jeg skjønte ikke hvor sterk. Imponerende.
Første gang jeg så deg, så jeg hva du hadde i deg.
Hva vi har i oss. Men det tok tid å bli kjent.
Her er vi, tre måneder etter Grand Central-
-og ett år etter Quantico.
-Og du hjelper meg ennå. -Med hva?
Å fullføre det vi begynte. Se på telefonen.
Si at jeg ikke hadde noe valg, som Elias Harper! Hun vil forstå.
Du trenger ikke hoppe. Kom ned, så kan vi prate.
Duncan trosset meg. Det kommer ikke du til å gjøre.
Hvem er det?
Du var ikke terrorist tidligere, men nå blir du det. Hør nøye etter.