Jeg heter Alex Parrish, og er en FBI-agent.
Terrorister sprengte Grand Central i juli. Før det var jeg aspirant.
Du løy. Før fortalte du meg alt.
Kidnapperne krever fem millioner.
Min forlovede døde i en skudd- veksling, og politiet skylder på FBI.
g420En av mine overordnede tabbet seg ut, og folk ble skadd.
Terroristene ringer.
-Du hørte ikke etter. -Alex!
Velkommen til TEVOC, senter for utrykningskjøretøy.
Håper dere er uthvilte, for snart går det unna. Dere får to runder hver.
En er fører, og en bistår. Aspirant Amin! Din bil.
Skal jeg kjøre først?
-Har du sovet godt? -Ja. Selv da?
Olsen og Haas.
Du var meg en solstråle. Beregner du vindstyrke ved akselerasjon?
-Bare praten din akselererer. -Du tar deg opp.
Jeg iakttar og lærer.
Og unnskyld...
Si at Mark Raymond har ringt. Jeg har pengene klare snart.
Takk ham for å ha vært så tålmodig.
Aspiranter Wyatt og Chang.
Hvor er sjåføren?
-Glemt igjen humoren i senga? -Klapp igjen og kjør.
Jeg har ingen nye opplysninger om Samar Hashmi eller Haifaa Said.
Parrish og Perales.
Etter Dem.
Du kom ikke på trening? Og det sies at du trener kl. 05 hver morgen.
-Jeg tok meg fri. Du lette etter meg? -Det vil du aldri få vite.
-Hvorfor var du våken i natt? -Jeg tenkte på samtalen vårt.
Hvilken del? Ligaen?
Det som rammet din forlovede i Chicago. Jeg forhørte meg...
-Hvorfor gjøre det? -Jeg har også mistet nære og kjære.
Og det hjemsøkte meg resten av livet. Da jeg fikk svar...
Jeg trenger ingen svar!
Jeg tror Liam O'Connor var innblandet.
Jeg fant ut mye om Liam. Deriblant en mislykket operasjon i Chicago...
Glem det. Jeg er her for å øve, ikke rippe opp i fortiden.
Kom deg ut. Det er min tur til å kjøre.
Er det vennen din fra nyttårsaften du sender meldinger til?
-Tror du jeg bare har én venn? -Ikke vet jeg. Kom og fortell.
Jeg har det bra her jeg har sittet i ukevis.
I FBI er ikke en pågripelse en seier.
Kun en domfelling er en seier. Det er det eneste som teller.
Du må bevise at mistenkte er skyldig for offeret og familiens skyld.
Nøkkelen til en sterk sak er avhøret med den mistenkte.
Skuespillerne skal spille svært så ekte og skyldige mistenkte.
Vi bruker skuespillere fordi forbryterne er på frifot.
Hvorfor det? Fordi agentene ikke stilte rett spørsmål under avhøret.
Dere skal utføre avhør parvis, og sørge for domfellelsen vi aldri fikk.
Gjør det rett, unngå våre feil, og gi oppreisning og ro i sjela-
-til de pårørende, for det har de fortjent. Ok, lykke til.
-Hei, det er Raina. Stikker innom. -Ring først.
Beklager det i sted. Jeg mente ikke å gå over streken.
Det går bra. Du skal bli FBI-agent. Det er bra at du leter etter svar.
Kanskje jeg også vil ha dem. Tror du det fins noe, vil jeg se det.
-Jeg vil gjerne legge det bak meg. -Da ordner vi det.
Wendy Frye Miller, førtito, født i Albany. Avhøret begynner nå.
I tide til frokost.
-Jeg vil ikke ha det der. -Jeg vet det.
-Vil du ha te? -Du trenger ikke lage te, Simon.
Takk.
Dette huset er annerledes enn ditt forrige.
Det gikk tap samtidig med jobben. Men dette står til humøret mitt.
-Har du pratet med noen siden... -Ingen prater med meg.
Alle bearbeider det som skjedde.
Raina flyttet tilbake til Michigan. Nimah er på New York-kontoret.
Shelby er på McGregor-Wyatt. Ingen har hørt fra Caleb.
-Det blåser jeg i. Hvorfor er du her? -For å gi deg den.
Så du kjørte i 6,5 timer for å gi meg noe jeg ikke vil ha?
-Skal du sette deg? -Da blir du bare lenger.
Vet du hva? Jeg skulle ikke gjort dette.
Du bør dra. Jeg må forberede middagen.
-Jakter du? -Må jo spise.
Jeg jakter også. Far lærte meg at det alltid er lettere i par.
-Og du vil trenge bærehjelp. -Jeg klarer meg fint på egenhånd.
Det gjør ikke jeg. Ikke den siste tiden, iallfall.
Jeg vil ikke sette meg i bilen igjen. Vær så snill...
Vi går oss en tur.
Håper dere stiller rette spørsmål, for dere har fem minutter igjen.
-Hva gikk jeg glipp av? -FBI ga henne skylden, sa hun.
-Sånt gjør ikke FBI. -Jeg stiller ja- og nei-spørsmål.
Frank Lindsay. Din niårige søster Tracey forsvant 10. juli 2008.
Jeg aner ikke hva som skjedde med henne.
Ti konkrete bevis tilsier det motsatte.
Utenom Tracey. Hun er der ute et sted, og dere kaster bort tid på meg.
Han har rett. Vi kaster bort tiden. Hva?
-Jeg vet ikke hva du prøver på... -Drapsdom uten lik er umulig.
-De har lett i to år. -Hva så? Man oppgir ikke letingen.
Jobb med saken du har foran deg. Ok?
-Du har lest alt allerede? -Jeg har sett alt før.
Vi trenger nye opplysninger fra noen, og Liam vil ikke prate med oss.
-Kanskje han prater med meg. -Hvorfor skulle han?
-Jeg trenger ikke vite det. -Tiden er ute.
Ingen fler spørsmål. Nå er det vår tur.
Avrund og lever inn arbeidet.
OVERFØRT BELØP: 5 000 000 DOLLAR
Hvor er Nimah?
Mr. Keller, jeg har pengene. Jeg vil gi dem til deg personlig.
Om jeg kan slippe fra litt.
Det står ikke om pengene. Det står om fullstendig selvrealisering.
-Raina. -Hei.
-Jeg trodde ikke du ville komme. -Jeg er på vei ut.
BRUKERNAVN LÅST
RAINA: BEKLAGER AT JEG IKKE KUNNE KOMME
Fant dere feilen vår? Er dere flinkere enn agentene før dere?
Bra, for nå får dere sjansen. Dere får prøve teorien i et kryssforhør.
Forsvaret, altså oss, vil være ute etter dere.
Alt er lov. Kan dere ikke saken inn og ut, går den skyldige fri.
-Jeg begynner. -Ikke tale om. Jeg begynner.
Gjør jeg det rett, slipper kanskje du.
FBIS LOKALKONTOR, NEW YORK
-Takk. -Hei. Kjenner dere Natalie Vasquez?
Vi er ikke på talefot akkurat nå, men ja, vi er venner.
Hvorfor ba hun om permisjon? Skjedde det noe med Renata?
-Hun sa ingenting. -Hvorfor kom hun ikke på jobb?
Kanskje inhalerte hun for mye blekk i kjelleren.
Et ja eller nei holder, agent Amin. Ryan?
-Nei, jeg har ikke pratet med henne. -Si fra om de tar kontakt.
-Hva er det med deg og Miranda? -Uenighet.
-Tanker om Alex og Vasquez? -Utenom det de har til felles?
Jeg er urolig for Alex.
Hun kom hjem til meg i går kveld, og var helt på tuppa.
Hun ville ikke ha min hjelp. Nå får jeg ikke tak i henne.
Kanskje det som skjedde i juli innhentet henne?
Hun ble nettopp gjeninnsatt.
Ja. Hun prater aldri med meg, men i går... Du skulle sett henne.
Jeg bruker dette sporingsprogrammet for å se hvor søsteren min er.
Da vet jeg i det minste at hun har det bra.
-Hun er ved grensen til Canada. -Hvem kjenner Alex i Vermont?
Far hadde også en Browning-rifle.
Jeg husker hvor vondt jeg fikk i skulderen når jeg skjøt.
Vi jaktet ikke i Scarsdale. Ikke med geværer, i alle fall.
Med passiv-aggressive fornærmelser, kanskje.
Jeg vurderte aldri å skyte før jeg lot meg verve.
Men tror man på noe, må man være villig til å drepe for det.
Quantico skulle bli en ny frisk. Vi vet begge hvordan det gikk.
Så fikk jeg teknikerjobben, og tenkte "sånn, ja".
"Jeg kan begynne forfra." Men FBI rekrutterte meg.
Men nå, her ute... Endelig kan jeg erkjenne det.
Man får ingen ny start.
Jeg måtte bare få 67 liv på samvittigheten før det trengte inn.
For ikke å snakke om de 133 før det. Og mange titall før det.
-Hva gjør vel litt mer blod? -Du trenger ikke gjøre det, Simon.
Det er alt gjort.
-Jeg bommet. -På Quantico bommet du aldri.
Du har rett. Jeg kan ikke drepe. Ikke når jeg får et valg.
Men jeg klarer det når noen tvinger meg. Slik du gjorde.
-Jeg tvang deg aldri til noe. -Du sa jeg skulle slippe utløseren.
Det hadde du ikke rett til! Du sa at alt var bra, men det var det ikke.
Det var jeg nødt til å leve med. Men du går rundt som før, og har det bra!
Hvem har sagt at jeg har det bra? Jeg er i trøbbel. Elias snakket sant.
Elias var en galning. Det som skjedde, var ingen konspirasjon.
Den som utpresset Elias, er ute etter meg nå.
Han ringte for to dager siden. De truer med å drepe vennene mine.
-Slutt, Alex. -Natalie er død, Simon!
Sprengt i fillebiter foran øynene på meg!
Terroristene drepte henne, og dekket sine spor. Og de er ikke ferdige.
Alle jeg er glad i, er i fare. Deriblant deg!
Er det derfor du er her? For å advare meg?
-Eller for å føre dem til meg? -Du er den eneste jeg stoler på.
Du er den eneste jeg vet er uskyldig. Jeg trenger din hjelp.
Jeg kan ikke hjelpe deg. Og du kan ikke hjelpe meg.
Men jeg kan redde deg.
-Fra hva? -Fra smerten etter det som skjedde.
Jeg vet hvordan du kan vinne. Man vinner ved å ikke delta.
Jeg er ikke uskyldig, Alex. Det har jeg aldri vært.
Og det er ikke du heller.
Jeg visste ikke at Charlie var her. Passer det?
Det går bra. Hva er det?
-Får jeg spørre deg om noe? -Jeg lurte på når du ville ta opp...
Nei, jeg ville faktisk prate om øvelsen.
Alle ble frifunnet fordi agentene gjorde feil, ikke sant?
Den minste feil får store konsekvenser.
Man prater ikke med de mistenkte i opplagte saker, men advokaten.
-Ja, men ting går skeis. -Bare på dager som slutter på G.
-Skjedde det i Chicago? -Så det gjelder Ryan.
Og deg. Jeg fikk ikke høre hele historien fra noen av dere.
Ville jeg skade deg, kunne jeg gjort det alt.
-Så jeg ber deg om å stole på meg. -Ok.
Ryan fortalte ikke hva som gikk galt i Chicago.
Vi bearbeidet en militsgruppe. Men de avslo alt vi tilbød av sprengstoff.
Men så, etter noen øl, fikk jeg den geniale ideen-
-å selge dem noen kasser Panther AR-geværer.
Det fungerte. Vi fikk innpass, og begynte å bygge saken.
Helt til en kilde tipset dem. Vi måtte gjøre en uforberedt rassia.
Når vi kom dit, var de borte for lengst. Geværene også.
Så ingen ble skadd i rassiaen?
Ingen døde, men våpensalget var et problem.
Om Ryan tok det på seg, ville han bare få en advarsel.
Men etter Omaha ville én prikk koste meg jobben.
-Var det alt? Ingen døde? -Det handler ikke bare om ofre.
Selvfølgelig ikke. Takk. Takk for at du stolte på meg.
-Godt du fikk beholde jobben. -Vi ses i timen.
Gjør dere klare for en lang dag, og krevende spørsmål.
Dere skal avgi forklaring som FBI-agenter.
Velkommen til rettssalen. Aspirant Chang.
Hvorfor skal vi tro på at vår klient har drept sin søster,-
-når dere ikke har noe lik?
Indisiene holder til domfellelse om alle andre hypoteser er avkreftet.
-Har dere det? -FBI mener det.
Jeg, derimot, mener ikke det.
-Så du motsier din kollega? -Ja.
Ytterligere granskning er nødvendig.
FBI bør fortsette søket etter Tracey Lindsey helt til liket blir funnet.
Sier du at juryen bør frifinne tiltalte?
Jeg sier bare at vi fortsatt ikke kan vite hva som virkelig skjedde.
Vitneboksen er ikke rett sted for å betvile en kollega.
Støtter du dem ikke her oppe, hvordan kan de da stole på deg i felten?
Dere får ikke godkjent.
-Hva skjedde? -Liams historie holder. Jeg tok feil.
Det var ingen som døde. Men han gjorde en feil.
Han solgte Panther AR-geværer. Det hadde ingenting med Alicia å gjøre.
-Sa han virkelig Panther AR-gevær? -Ja. Hvordan det?
-Mr. Perales. -Drew?
Perales. Vennligst kom frem.
-Drew, hva er galt? -Alt er galt.
Forsikrer du at du vil forklare den rene og fulle sannhet?
Ja. Gjør du?
-Hva nå? -Tragisk jaktulykke.
Hvorfor det? Si sannheten, Simon.
Hver dag putter jeg pistolen i munnen. Har du kjent den smaken?
Grusom. Og det er det eneste som føles rett for meg.
Du vet ikke hvordan det er å leve med dette.
Det er ikke rettferdig. Jeg var også der.
Jeg er fortsatt her.
Først nå innser jeg at jeg ikke har båret på min skyld, men din.
Så du blir fri ved å drepe meg?
-Jeg har prøvd alt annet. Gå. -Nei.
-Gå. -Simon, jeg rører meg ikke.
Så fordi jeg ikke klarer å skyte et rådyr, kan jeg ikke drepe deg?
Nei, jeg tror du kan. Men du kommer ikke til å gjøre det.
For ville du, hadde du gjort det alt. Akkurat som med deg selv.
-Du vet ikke hva du prater om. -Jo. Du vil ikke bare ha en utvei,-
-du vil finne veien tilbake. Og da trenger du meg.
Jeg står her og ber om hjelp.
Og den som ringer, trenger meg. Altså har de en svakhet.
Hadde jeg hatt noen til å hjelpe meg med å utnytte den svakheten...
Hold kjeft, Alex. Hold kjeft.
Man kan ikke kontrollere dem. Det vet du.
Blås i kontroll, dette handler om oppreisning. Mist ikke det av syne.
Den kan vi fortsatt få. Sammen.
Jeg er ikke kledd for sju minus, og det er enda kaldere ved Alex.
-Angrer du på at du ble med? -Nei.
Ellers kunne jeg like gjerne sittet i kjelleren med Alex.
Ja, hvordan går det?
-Skal vi leke bilskiltleken, da? -Hvorfor spør du ikke bare?
-Jeg prøvde. -Vi ble uvenner.
Raina kom Hamza Kouri nær.
Hun sa det ikke var kjærlighet, men bare omsorg.
Men hun ble for tilknyttet, og kunne avslørt oss alle.
Miranda ble rasende da jeg fortalte det til FBI.
-Hun syntes vel du svek en god agent. -Gode agenter styres av logikk.
Selv Alex vet hva som er rett, og det plager deg.
Du tror hun er gal, men vet at hun kan ha rett.
-Plager ikke det hun gjorde deg? -Alle plages av noe.
-Forledet du min klient? -Definer "forlede".
Lokket dem til å begå et lovbrudd de ellers neppe ville begått.
For eksempel om en agent betalte for en prostituert til en overgriper?
Eller ga en blakk unge 100 000 for å bære en koffert gjennom byen?
Hva med deg, i Chicago?
Som solgte automatgeværer til militsfolk?
Tidslinjen hang ikke sammen før nå nylig.
Si meg om jeg har med alt nå.
Chicagopolitiet forhindrer et bevæpnet ran på L-toget.
Gjerningsmannen har et splitter nytt Oracle AR-15-automatgevær.
Skudd avfyres, alle skriker. Politiet tar ham, men han får drept to sivile.
Paul Lichtenstein, 66 år, og Alicia Landon, 33.
-Du er langt over streken nå. -Det var en tragedie.
Hvilken del? At min gravide forlovede og en engelsklærer døde,-
-eller at våpnene stammet fra deg?
-Du risikerte... -Karrieren? Folk døde.
Jeg lurer på om du hører til her.
Du saksøkte NFL selv om ingen tvang deg til å signere millionkontrakten.
-Du er fanatisk! -Måtte du selge våpen til militsen?
Jeg vet ikke hva du leter etter.
Men her finner du det ikke. FBI trenger ikke agenter som deg.
-Drew, jeg prater med ham. -Nok prat. Ligg unna meg!
Unnskyld...
Hvordan kunne du? Vi strøk på grunn av deg.
Jeg lyver ikke der oppe. Du ba meg si at jeg visste hva som skjedde.
Men det gjør jeg ikke. Ingen vet det, for alle bare ga opp.
Dette handler om å få en domfellelse, ikke å ta FBI for etterforskningen.
Det spiller ingen rolle hva vi sier. Den familien får aldri oppreisning.
De har ikke noen å begrave engang!
Visse spørsmål har ingen svar. Men vi fikk et av deg - du svek oss.
-Ikke ta så lett på dette! -Bare et barn tror at alt ordner seg.
Vet ikke om det er fordi foreldrene dine døde,-
-eller at du er hvit og rik, men ikke alt får en lykkelig slutt.
I likhet med detektiven fra Zagreb som ikke fant det du lette etter,-
-vil heller ikke en FBI-øvelse rette det opp.
Aldri saboter karrieren min igjen.
Dere tror jeg trenger forsterkninger?
Nei, vi var bare urolige for deg. Fant du Simon?
-Han er ikke den mannen vi kjente. -Jeg tar bilen tilbake igjen.
-Nimah, kan du kjøre Alex? -Takk.
-Skal vi slå på varmen? -Nei, det går bra.
Hvordan har han det? Jeg håper han får fred.
Jeg trodde ikke du brydde deg. Du hundset ham i Quantico.
Han må stå til ansvar for egne synder, ikke andres.
Han er ikke den eneste som lider for det Elias gjorde. Du, Vasquez...
-Hva med Vasquez? -Hun søkte tydeligvis-
-om øyeblikkelig permisjon.
Du har rett.
Vi har forandret oss. Alle sammen. Grand Central forandret oss.
Det fins en som ikke har forandret seg gjennom alt dette.
Han har alltid brydd seg om deg. Og han gjør det fortsatt.
Selv om han prøver å skjule det. Det skal du vite.
Uansett hvor mørkt det ser ut, har du alltid ham, Alex.
-Jeg vet det. -Hva vet du?
Jeg gikk til huset. De samler våpen til noe. Og du er medskyldig.
Jeg så deg i går og i forgårs. Du løy i morges, og i forrige uke.
Hvem vet hvor lenge? Kanskje dro du ikke noe sted over nyttår.
-Og så? -Raina, jeg elsker deg,-
-og at du går helhjertet inn for alt. Men dette er ingenting å tro på.
Det er ikke som du tror.
Jeg jobber under falsk identitet. Det var de som tok Charlie.
-Vet Miranda det? -Det er på hennes ordre.
Jeg må sjekke om du avslørte meg. Vi vet ikke hva de planlegger.
-Hvordan vet jeg at du snakker sant? -Spør Miranda.
Hvordan vet jeg at du ikke lyver for henne?
-Hvem er det? -Brandon.
Jeg sa du trengte hjelp med studiene.
-Hvor skal du? -Jeg skal hjelpe deg. Du nekter jo.
Snakk med Miranda først, Nimah. Lov meg det.
Vær så god.
-Hei. -Hei.
-Beklag, så legger vi det bak oss. -Jeg er ikke glad i uvisshet.
-Virkelig? -Ja...
Etter mine foreldres død, fikk jeg vite-
-at far hadde en datter utenfor ekteskapet.
Han hjalp henne aldri, så jeg stilte opp.
Hun var snill, morsom og litt sprø.
Så fikk Caleb vite at hun var en svindler.
En 13-årig svindler som stjal fem millioner av meg.
-Så fælt. -Det var så ondskapsfullt.
Jeg må vite hvordan hun kunne gjøre noe så ondt over så lang tid.
Det jeg innså i dag, er at jeg aldri vil få vite det.
Hvordan skal jeg kunne leve med det?
Vi måtte forlate Shanghai i all hast.
En av mors søstre nektet å dra.
Vi visste at forlot vi henne, ville de fengsle henne,-
-sulte henne, eller noe enda verre. Jeg visste ingenting om det da.
Alt jeg husker, er hvor glad hun var i huset sitt.
Og smilet hennes da vi etterlot henne.
Kanskje hun døde. Kanskje ikke. Kanskje de aldri lette etter henne.
-Vil du ikke vite det? -Kan du garantere meg-
-at svaret ikke vil knuse minnet av latteren, av syngingen hennes?
-Nei. -Da foretrekker jeg uvisshet.
-Hvorfor ba du ikke om unnskyldning? -Jeg skjøt ikke kjæresten hans.
Jeg tar bare ansvar for det jeg har gjort.
-Hvorfor hive ham ut da? -Han er en belastning.
Først var Ryan en belastning, så jeg, og nå Drew?
Når skal du våkne og innse at du er den egentlige belastningen?
Brydde du deg om Alicia før du visste om tilknytningen til meg?
Du brydde deg først da du trodde du kunne bevise at jeg var fæl.
Da blir det greit at du lå med meg.
Og du begynte her for å gjøre opp for at du skjøt faren din.
Det gjør jeg slett ikke. Og vi prater ikke om ham igjen.
Vi prater ikke om annet! Du kan ikke leve med å ha drept en helt.
Du takler ikke å ha følelser for en kompleks person.
-Derfor prater du ikke med Ryan. -Tror du at du er den gode her?
Du bruker Drews døde kjæreste til å bearbeide problemene dine med meg.
Best å avskrive meg, og si til deg selv at du er god og alle andre onde.
-Det gjør jeg ikke. -Lukk døren etter deg, aspirant.
Hei, roboten. Skal du til puben i kveld med de andre?
Jeg blir nok hjemme.
Er du Caleb Haas eller Mark Raymond?
Dette er deg, men det er ikke deg. Det er Mark Raymond.
-Mark hvem? -28 år fra Dubuque i Iowa.
Jobber hjemmefra for Dystek.
I oktober ble han takket for en gave til et hundeherberge.
Ulik musikksmak. Kontoer på Tinder, Facebook og Instagram i ditt navn.
Og en Amazonønskeliste over møbler til sin nye leilighet i Washington.
-Men du, Caleb Haas, bor her. -Jeg bryr meg ikke hva du tror,-
-men dette saboterer du ikke for meg. Forstår du det?
Si at du forstår.
Jeg forstår.
Du har ligget med henne.
Du satte karrierene våre i fare. På grunn av en aspirant?
Vær gjerne selvdestruktiv, men ikke på min skole-
-der jeg må stå til ansvar for dine dumme valg.
Jeg beskytter deg ikke denne gangen. Jeg beskytter meg og mine.
Ikke rør meg.
Jeg vil se avskjedssøknaden på mitt skrivebord i morgen tidlig.
Hei, Ryan. Ring meg, vi må prate.
-Det passer ikke bra nå. -Jeg ville bare be om unnskyldning.
Jeg har vært urettferdig mot deg. Jeg misliker å ikke ha full kontroll.
Vil du prate, skylder jeg deg det. Og jeg vil gjerne også.
-Jeg savner deg. -Jeg finner deg.
-Er alt bra? -Du har overført pengene, slik du sa.
-Så alt er bra, Samar. -Jeg tok dem fra Khaleb.
Han forlater meg nok når han får rede på det. Hva har jeg gjort?
-Gjør du det du lovet? -Ja, det gjør jeg.
Du vil trenge dette.
-Hallo? -Du svarte til slutt.
-Den fortjente jeg. -Hvordan har du det?
Jeg vet ikke. Jeg vil be om unnskyldning for i går.
For alt jeg har utsatt deg for de siste månedene.
-Du trenger ikke be om unnskyldning. -Får jeg i det minste si takk?
Takk for at du kom til Simon i dag.
Takk for at du alltid stiller opp for meg.
Jeg dro til Simon for min egen skyld.
-Jeg ville se at du hadde det bra. -Jeg har det ikke bra. Men snart, så.
Kanskje med tiden, og med rett hjelp.
-FBI har folk til det. -Ja, jeg la igjen en beskjed.
Jeg ville at din stemme var den siste jeg hørte i kveld.
Det er gjensidig.
Husker du hvordan livet var før de bombene eksploderte?
-Jeg husker alt. -Det gjør jeg også.
-God natt, Alex. -God natt, Ryan.
Hei.
Kom inn.
-Fint sted. -Sier han som bodde i skogen.
Det er noe jeg vil du skal ta vare på for meg.
Jeg ville ikke ha denne.
Jeg dro jo bare de folkene ut av banken.
Det var ikke heltemot å spore den dagen. Men kanskje i fremtiden.
Ta vare på den er du snill.
-Frem til jeg har fortjent den. -Selvfølgelig.
Du kan regne med meg, Alex. Uansett hva som skjer.
-Det har du alltid kunnet. -Jeg vet det.
Jeg vet det.
Det er...
Jeg har en plan.
Sånn. Du kan svare nå.
UKJENT NUMMER