Forrige gang på Quantico:
Du hadde rett. Jeg innså det ikke.
De kommer til å drepe henne. Vi må gjøre noe.
Det er ikke over. Jeg kommer etter deg nå.
-Foreldrene mine lever. -Jeg skulle ha sagt det. Unnskyld.
Jeg kan hjelpe deg med å ta Sistemics.
Jeg kommer ikke til å være læreren deres lenger.
Vi er nesten ferdige. Kun ett oppdrag gjenstår.
-Alex vil ikke at jeg skal være her. -Og likevel er du her.
Og jeg sitter også her. Jeg er sen. Om sjefen visste at jeg var her...
Simon, du må finne en kilde for meg. En som er viktig og holdes skjult.
Hun oppsøkte meg. Hun hadde mistet kontrollen.
Hun sa at det ikke var Elias som sto bak angrepene.
Hannah Wyland hjalp henne, men det endte dårlig.
-Hvem snakker hun om? -Noen som holdes skjult av CIA.
Det er veldig hemmelig. Personen har ikke engang et navn.
Bare et nummer.
-2281. -2281...
-Sa hun noe mer? -Jeg kom bare for å si det. Jeg drar.
Vi ses.
Pass på deg selv.
Du kjenner Alex. Hun gir seg aldri.
Så du må stanse henne.
Senderen funker. Jeg håper han er rask.
Han er ikke alene. Liam er i byen.
New York, Washington D.C., Chicago og Los Angeles.
Bare de aller beste havner der.
Om fire uker er treningen over. Da skal dere til én av 56 avdelinger.
-Du har ikke kjangs. -Du får ikke New York-plassen min.
Det går bra. Til og med de proffe mister balansen.
Dere velger ikke bare en jobb.
Dere velger et hjem. Mange får seg en familie der.
Samar sa til foreldrene dine at du vet at de er i live.
-De vil snakke med deg. Hva er det? -Det var så mye jeg alltid ville si.
Nå som jeg kan, er det så vanskelig. Om jeg bare kunne ringt dem...
-Jeg kan be Samar om nummeret. -Takk.
Arbeidsplassen avgjør også hva dere kommer til å jobbe med.
Narkotika i Miami? Datakriminalitet i San Francisco? Eller spaning?
Når de møter "John Baskin", overfører du vel pengene?
Du får et møte hos Sistemics. Etterpå sendes du på "stien".
Du er ute på dypt vann. Er du sikker på dette?
Dere rangerer valgene dere, men FBI velger det som passer dem best.
Jeg skulle ønske jeg hadde gode nyheter.
Det går ikke bra for Miranda. Det blir oppstyr av alt hun tar i.
Det gjelder tvilling-oppdraget deres også.
Det er ikke deres feil, men eksperimentet hennes må ta slutt.
Men det er viktig. FBI kan ikke bare avslutte det.
Det var Mirandas idé.
Hun har permisjon før rettsmøtet, så ingen kan fullføre det. Beklager.
Dere må velge innen slutten av uken. Etterpå er det bare å be.
Havner dere i en småby, kommer dere aldri til å dra derfra.
Ble du svett av treningen eller av Alex som avviste deg?
-Jeg er ikke ute etter Alex. -Liker du henne ikke?
Man skal ikke ha sex før en kamp. Quantico er som én stor kamp.
Hvorfor skal jeg la meg bli distrahert så nær slutten?
Fordi vi kommer til å dra hver vår vei om fire uker.
Hvis du vil ha kjangs, må du jobbe hardere enn på banen.
-Så godt humør du var i, da. -De serverer pasta i kantinen.
Skal du og Drew spise spagetti som "Lady og Landstrykeren"?
-Vi er bare venner. -Du liker ham.
Siden det ble slutt mellom meg og Ryan, har jeg følt meg lettere.
-Jeg er uhemmet og fri. -Fri til å gjøre hva?
Har du ikke viktigere ting å tenke på enn friheten min?
Bytter du emne ved å ta opp foreldrene mine?
Du har ikke engang snakket med dem. Vil du ikke vite hvorfor de dro?
Jeg vet ikke om jeg kan stole på dem. Om jeg bare kunne se dem i øynene,-
-men jeg kan ikke akkurat be dem komme hit til avgangsseremonien.
-Du kan jo fly til dem. -Og gå glipp av de siste ukene? Nei.
Jeg kjenner dem ikke og vil ikke bli kjent med dem heller.
Vi må vise FBI at de tar feil av prosjektet vårt.
Selv om Miranda får sparken, er vi fortsatt her. Ingen kan det vi kan.
Men kan vi klare det? Det har ikke gått så bra.
Vi er under opplæring. Vi blir bedre hele tiden.
Jeg vil fortsatt gjøre dette. Vil du?
Mer enn du aner, men ingen hører på oss.
Da tvinger vi dem.
Dere er sikkert spente på hvilken avdeling dere får,-
Kl. 09.00 - Oppdraget
-men vet noen av dere hva dette kartet viser?
De 20 beste arbeidsplassene. Jeg er på vei, Miami.
Dette er stedene med mest menneskesmugling.
Menneskesmugling vokser raskere enn noen annen form for kriminalitet.
Dere reiser snart dit av egen fri vilje, men tusenvis blir tvunget dit.
Mens dere tenker på arbeidsplassene, vil jeg gi dere litt perspektiv.
Denne uken skal dere lære alt om hvordan folk smugles over grensene.
Det vil forberede dere på turen til grensen med Canada.
Der vil dere samarbeide med grensepersonalet,-
-og dere vil lære om hvordan smuglingen utføres.
Hei... Shelby vil treffe foreldrene sine,-
-og de får ikke komme til USA. Hva med Canada?
Én ting til. Jeg har tatt på meg arbeidet til Miranda i hennes fravær.
Derfor trenger jeg en konsulent til den siste tiden dere er her.
For de av dere som ikke kjenner ham allerede: Ryan Booth.
-Godt å se deg, Booth. -I like måte.
Midlertidig assisterende direktør kler deg.
Jeg har en ny rolle til deg også.
Du kan ta over denne avdelingen etter Hannah hvis du er interessert,-
-men du har vel bedt om å bli forflyttet?
Ja, det har ikke vært lett å jobbe med Alex.
Det har ikke bare å gjøre med at vi var sammen.
Hun burde aldri fått tilbake jobben, men FBI fryktet dårlig publisitet.
Alex tror hun vet bedre enn FBI. Hun vil vise at Elias ikke var alene.
Nå har hun fått med seg flere.
Hannah ble nok suspendert kun på grunn av Alex.
Jeg burde glemme det, men det klarer jeg ikke.
Hvis du vil unngå flere belastninger for avdelingen, må du hjelpe meg.
-Hva skal jeg gjøre? -Alex leter etter en CIA-kilde.
Jeg vil vite hvorfor, før hun skader FBI eller seg selv.
Jeg kjenner noen i CIA som kan ordne et møte, men du ber om mye.
Det er det minste du kan gjøre for den nye avdelingssjefen.
-Det er i gang. -CIA kommer til å flytte kilden.
Vi har ikke mye tid på oss til å frakte personen til terroristene.
Dette er den eneste sjansen vi har.
Det er også siste oppdrag og siste sjanse til å avsløre terroristen.
Den eneste ledetråden er innbruddet på laboratoriet.
Vi vet at noe ble stjålet. Spørsmålet er hva universitetet skjuler for oss.
Derfor må vi spørre ut kilden før vi leverer den til Stemmen-
- og finne ut hva Stemmen planlegger. -Det må vi.
For ellers gir vi terroristen akkurat det som trengs for å fullføre planen.
To CIA-agenter flytter kilden til et skjulested akkurat nå.
-Du trenger en partner. -Nimah Amin. Jeg stoler på henne.
-Du får ti minutter med kilden. -Greit. Hvor skal jeg?
Ridge Road 74 i Buchanan i New York.
-Det er avsidesliggende. -Kommer planen til å fungere?
Det gjenstår å se.
Det er vanskelig å smugle mennesker. Mange blir lurt av annonser på nett.
De tilbys hjelp og visum i bytte mot arbeid. Etterpå videreselges de.
Les informasjonen, finn det krypterte språket, og se hvordan FBI tok dem.
Dette må føles rart for deg.
Jeg forventer at han skal være borte hver gang jeg ser opp.
Av og til stopper du terrorister med våpenet ditt.
Andre ganger holder det å finne et falskt vannmerke.
Forfalskere blir bedre for hvert år.
Man kan ofte ikke se om noen har forfalsket numre eller bilder.
Manglende vannmerker syns bare under UV-lys.
Mange av disse er falske. Kan dere se hvilke som er ekte?
Olsen, du har holdt på i et kvarter. Hva skjer?
Jeg er nesten ferdig.
Du kan bruke denne reisen til å møte foreldrene dine uten at noen vet.
Jeg skal tenke på det, ok? Kan vi konsentrere oss om øvelsen?
Er dette enda et hemmelig oppdrag? Jeg vil ikke få hjertet knust igjen.
-Godt å se deg igjen, Haas. -Jeg lurer på om Alex også syns det?
De fleste smugles fortsatt over grensen på den gamle måten.
Undersøk bilen, og finn ut selv. Rapporter det dere finner.
-Her kunne en tvilling gjemt seg. -Hvis vi kan holde det gående.
Liam er assisterende direktør nå. Kanskje han vil ha Mirandas rester?
-Hei. Jeg glemte at du var her. -Drew Perales. Jeg har hørt om deg.
Ryan Booth. Jeg har ikke hørt noen ting om deg.
-Kan vi snakke sammen? -Ja.
Jeg er snart tilbake.
Liam trengte en vikar, og jeg skyldte ham og Miranda å ta jobben.
Ja, det er jobben din. Det er ikke opp til deg hvor du havner.
Ok. Jeg tenkte å ta kontakt, men etter vi møttes sist...
Du trenger ikke å forklare noe. Du er her på grunn av jobben.
Jeg også. Jeg er aspirant og du er instruktør...
Ja, det er jo en tydelig grense som ingen her noensinne har krysset.
Det var hyggelig å møte deg, aspirant Parrish.
-I like måte, agent Booth. -Spesialagent.
Lykke til.
Tvillingeksperimentet er dessverre avsluttet.
Dra til grensen. Dere trenger ikke å skjule at dere er tvillinger lenger.
Vi vil helst høre fra FBI at det offisielt har blitt lagt ned.
Inntil da holder vi det skjult. Raina drar til grensen på egenhånd.
Miranda likte staheten din.
Jeg også. Du får det som du vil, men pass på.
FBI kommer nok ikke til å ombestemme seg. Ikke jeg heller.
Jeg ville bare at du skulle gi deg. Jeg vil ikke møte dem.
-Samar sier at de vil treffe deg. -Hvem bryr seg?
-De er bedragere. Akkurat som henne. -Jeg skjønner, men...
Samar har vært ærlig siden du fikk vite det. Hun kom hit,-
-ga tilbake pengene og skal dra fra idioten som tok dine fem millioner.
Spør du meg, så tror jeg på henne-
-når hun sier at foreldrene dine bare vil forklare seg.
Hva skal de si? Alle går ut fra at foreldre elsker barna sine,-
-men vi har lest om dette. Vi vet at det ikke alltid stemmer.
Jeg vil egentlig ikke vite om det.
Jeg vet at du ikke er klar. Men det blir du aldri.
Hva skjer om de forsvinner igjen? Du kommer alltid til å lure på det.
Da faren min døde, var det så mye jeg ikke fikk sagt.
Du har den sjansen nå. Bruk den. Caleb kan finne ut om det er mulig.
Ok.
Gjør det.
Velkommen til Trudeau International. En pause fra Quantico er vel godt?
Nå har dere sjansen. Gi passene deres til agent Booth.
-Er jeg med i "The Amazing Race"? -Denne reisen blir litt annerledes.
Istedenfor å jobbe med grense- personalet, jobber dere mot dem.
Dere skal krysse grensen ulovlig, akkurat som smuglerne.
-Ber dere oss om å bryte loven? -Ja.
Fly, kjør eller gå. Klokken ni i morgen skal dere være tilbake.
Det første laget som kommer tilbake, får velge avdeling.
De som i det hele tatt klarer oppdraget, kan komme med ønsker.
Samle lagene deres og kom i gang.
-Du ble visst alene. -Jeg foretrekker det.
Jeg er med Billy og du med Angelita. Hvorfor det?
-Kanskje det er en feil? -Tvilsomt. Vi samarbeider uansett.
-Og ignorere en ordre? -Ellers taper vi.
Vi havner i Dakota istedenfor New York. Det går ikke. Kom.
Jeg vet hvordan vi kan vise Liam hva vi kan. Jeg ringer tilbake.
Hvordan kommer vi oss tilbake, Clyde Barrow?
-Foreldrene dine skal møte oss her. -Hva?
-De bor på et hotell i nærheten. -Herregud.
Kom.
CIA skjulested // Buchanan i New York
-Du er tidlig ute. -Aggressivt punktlig. Nimah Amin.
Vi trenger ikke å vite noe navn. Så vidt du vet, har vi ingen kilde.
-Hvor er partneren din? -På telefonen.
-Agent Booth. -Ingen navn.
Dere får ti minutter. Uten O'Connor hadde dette møtet aldri skjedd.
-Hvilket møte? -Du lærer fort.
Herregud. Will Olson.
Alex Parrish.
-Dette er... -Simon Asher, uteksaminert ved Yale.
Var revisor i familiebedriften. Kjempet to år i Israels forsvar.
Kastet ut fra Quantico for vold mot en annen ASP.
Danny fra klassen min analyserte deg... På mangelfullt vis.
-Hvordan havnet du hos CIA? -Hva gjør dere her?
Vi tar det en annen gang, men det har å gjøre med de som angrep New York.
-Hva slags angrep? -Hvor lenge har de hatt deg?
Jeg estimerer 7 måneder, 13 dager og 9 timer. Er klokken rundt 16.00?
16.17.
Etter den raske pusten din å dømme er ikke dette et offisielt FBI-besøk.
-Vi skal få deg ut. -Det står bevæpnede vakter utenfor.
Hvordan skal vi unngå å bli arrestert eller drept?
Hva gjør vi nå? Ta en bil og bane oss vei gjennom grensen i Mad Max-stil?
Kl. 20.30 - Trudeau flyplass
Morsomt. Hvis vi vil vinne, må vi fly.
Hvordan kommer vi gjennom sikkerhetskontrollen?
Gjemme oss i bagasjen?
-Gi meg sekken din. -Hvorfor det?
-Snu deg. -Jeg liker måten du tenker på.
-Takk. Lat som om du motsetter deg. -Det var det jeg håpet du ville si.
Spesialagent Parrish eskorterer en rømling. Jeg mistet ID-kortet.
-Jaså? -Jeg kastet det i en snøfonn.
Om du kan ringe og verifisere identiteten min, så kan vi dra.
Jeg vil ikke tilbringe natten med ham. Jeg vet det er uvanlig...
Ikke så uvanlig som du tror.
Med mindre dere vil tilbringe natten med visitering og i avhør,-
-så stikk fra flyplassen min.
De er åpenbart ikke her. Det hadde tatt dem hele dagen...
-Alle svar fins bak den døren. -Vi kommer til å stryke i oppdraget!
Og så? Da havner vi i Anchorage, men det er verdt det.
Shelby, du får svar her, om de så er gode eller dårlige.
Femten år av livet mitt endres for alltid hvis jeg åpner den døren.
Vi kan alltids dra tilbake.
Den vakre jenta mi.
Jeg rakk nesten ikke flyet nordover. Det er best at dette funker.
-Tok de passet ditt? -De tok passene til alle.
Men vi har noe de andre ikke har. Vi matcher.
Det var 11. september 2001, og vi sto på rullebanen-
-da flyet før oss fløy inn i det andre tårnet.
Venner i etterretningstjenesten fant ut at bin Laden var ansvarlig.
Hva har det med dere å gjøre?
Sent på 90-tallet gikk McGregor-Wyatt nesten konkurs.
Men en av våre partnere hadde en mellommann i Afghanistans regjering.
Vi solgte dem våpen-programvare uten å vite hva det ble brukt til.
Det var svarte penger som hjalp oss å overleve.
Ett år senere fikk vi vite at mellommannen vår-
-hele tiden hadde planlagt å gi produktet vårt til Taliban.
Så vi satt på rullebanen og visste at krigen var på vei.
Det var grusomt at produktet ville bli brukt mot våre tropper,-
-og at regjeringen ville holde oss ansvarlig for å ha hjulpet fienden.
Hvis de hadde tatt oss, ville vi mistet deg, selskapet, friheten...
Vi tok en rask avgjørelse og endret passasjerlisten.
Vi lagde jo den programvaren også.
I dag også.
Det så ut som om vi døde på 175.
Neste dag fløy vi ut av landet med privatfly og forsvant for alltid.
-Hvorfor kunne dere ikke hente meg? -Vennen...
Du kan aldri forstå hvor vanskelig det var. Vi savnet deg så mye.
-Men vi ville ikke gi deg det livet. -Ikke noe hjem. Alltid på flukt...
Det var bedre at du sørget over oss.
Den sterke kvinnen du er nå, viser at vi gjorde det rette.
-Vi er lei oss for at vi såret deg. -Men hvorfor tok dere aldri kontakt?
Vi kunne ikke risikere det. Men vi holdt kontakten gjennom Samar.
Alt du delte med henne, delte du med oss.
Selv om vi var milevis unna, passet vi på deg.
Jeg forstår det om du hater oss for det vi har gjort.
Men vi elsker deg.
Caleb, får jeg presentere foreldrene mine?
Vi haiker to timer sør for grensen og går de siste 13 kilometerne.
Det er mørkt og terrenget er ulendt, men det overvåkes kun av droner.
Derfra er det bare ti kilometer til Vermont. Et eventyr. Hva syns du?
Vi burde være halvveis allerede! Jeg er helt ute av det.
Jeg tror jeg vet hvorfor. Kan du holde denne?
-Du! Unnskyld. -Hvordan går det med oppgaven?
-Skulle vi ikke være profesjonelle? -Er vi ikke det?
-Prøvde du ikke å skille meg og Drew? -Hvorfor skulle jeg det?
Du vil vel ikke at jeg svarer på det her?
Jeg hadde ingenting med laginndelingen å gjøre.
Sikkert.
Jeg har en jobb å gjøre, og det har du også.
-Ok. Er du klar? -Vær overbevisende.
-Hvor er kilden? -Han angrep partneren min.
Han tok våpenet hennes og slo meg ned. Han løper mot bilen!
-De kommer seg unna! -De stenger oss inne!
Ok, kjør!
Kjør, kjør, kjør!
-En hvit varebil? De tar oss lett. -Bare kjør.
Der er han!
Gå ut av bilen! Nå!
Simon forårsaket et strømbrudd. Vi er ikke den eneste hvite bilen.
Hver gang jeg opplevde noe stort, forestilte jeg meg at dere var der,-
-hva dere ville sagt eller hatt på dere.
På skoleavslutningen fikk jeg panikk da jeg prøvde å se for meg deg-
-og oppdaget at jeg ikke lenger husket hvordan du så ut.
Det var grusomt, som om jeg mistet deg en gang til.
Men når jeg ser deg nå, virker ansiktet ditt så kjent.
Jeg glemte deg ikke likevel.
Vennen, du gråter akkurat som da du var liten.
-Den rynkete pannen. -Du sa jeg kom til å få rynker.
Jeg tok tydeligvis feil.
Jeg er redd for at jeg gjør noe feil og at dere forsvinner igjen.
-Dette betyr alt for Shelby. -Jeg håper det var det rette.
Selvfølgelig. Se så lykkelig hun er.
Hva om vi ikke har råd til flere besøk? Det koster å være usynlig.
-Vi har akkurat nok til å gjemme oss. -Trenger dere penger?
Nei, vi tar ikke mer fra henne.
Jeg vil ikke at hun tror at vi bare kom derfor.
Hvis dette er den eneste gangen vi ses, burde vi gjøre noe spesielt.
Hva om vi går og spiser et sted utenfor flyplassen?
Det høres bra ut.
-Det står at du er 44 år gammel. -Jeg bruker fuktighetskrem.
Vent her.
-Du sa de var gode forfalskninger. -Jeg trodde det. Jeg lagde dem selv.
Hvis GPS-en funket, hadde den vist at vi var over grensen nå.
Flott! Bare ti kilometer til sivilisasjonen.
Med mindre vi fryser i hjel først.
Unnskyld, jeg er bare så sint på Ryan.
Hva har han gjort?
Han bare liker å forvirre meg og holde seg i nærheten.
Det var ikke Ryan som byttet lag, det var jeg.
Men det gjør ingenting. Vi er her ute i kulden, det er sent...
Jeg håper du kan dirke opp låser.
Du hadde rett. Takk for at du insisterte på at jeg gjorde dette.
Jeg vil skifte, men jeg finner ikke mobilen. Har du sett den?
Gå, du. Jeg skal finne den. Den ligger sikkert her et sted.
-Trodde han på det? -Han kommer til å overtale henne.
Hun gjør hva som helst for å treffe oss igjen.
Så fort overføringen er klar, tar vi neste fly bort herfra.
-Dere er sene. Hvor er kilden? -Hvem i alle dager er dere?
Så de trenger deg. Da er du vår siste sjanse til å stanse dem.
-Vet du hvorfor de hadde deg? -Jeg vet ikke.
Men jeg knekte NSAs krypterings- program og fikk tak i militærkodene.
-Tuller du? Hvor er de? -Her inne.
Du er en vandrende trussel. Hvorfor gjorde du det?
For å forhindre tredje verdenskrig.
Gir vi deg tilbake uten å kjenne Stemmens plan, kan du starte den.
Akkurat. Vi vet ingenting. Stemmen kan ringe når som helst.
Vår eneste ledetråd er et innbrudd på Columbia University, så snakk.
-Hvor skal du? -Jeg skal ta meg av Ryan.
Så bra du kom. Vi må snakke sammen.
Hva har skjedd?
Si det. Identitetstyveri, bedrageri, tyveri av en regjeringskilde.
Ryan, jeg vet at du har hatt det tøft, men dette er vanvittig.
-Jeg skjønte det ved skjulestedet. -Hvilket skjulested?
Jeg har vært på kontoret i hele dag. Bare se i loggboken.
ADMINISTRATORINNLOGGING
Det er umulig. Med mindre du jobbet med Simon og dere tok kilden sammen.
Alex, du utsetter alle for fare ved å lyve. Fortell O'Connor hva...
Det holder! Det er åpenbart at Alex ikke vet noe om dette.
Ingen av oss har vært seg selv i det siste. Jeg forstår.
Unnskyld meg.
-Hun lyver. Hun var der. -Du begynner å høres ut som henne.
Snakk med CIA! De vet hva som skjedde.
Etter at du skapte en situasjon som eksponerte en CIA-kilde?
En kilde de nå hevder at de aldri hadde.
-Jeg lurer på hvorfor. -FBI kan ikke få enda mer kjeft.
Nå står ikke bare mitt rykte på spill, men ditt også.
-Caleb, hva gjør du her? -Jeg skal sørge for at dere drar.
-Hvorfor skulle vi det? -Dere skulle lure til dere penger.
Pengene våre tok slutt. Vi trenger mer.
Jeg lot mobilen til Shelby ligge her. Jeg har hørt alt.
-Dette kommer til å knuse henne. -Jeg var aldri bekymret for henne.
-Det er det som er problemet ditt. -Du vet ikke hvilke valg vi måtte ta.
Vi holdt Shelby utenfor alt dette. Hun er heldig.
-Som har foreldre som kom hit for... -Fordi det var nødvendig. Ja.
-Dere får ingenting. -Shelby tenker nok annerledes.
Hvorfor skulle jeg la dere lyve til henne?
Hva er planen din? Etter 15 år gjenforenes hun med foreldrene sine.
Du sa selv at det kommer til å knuse henne. Er det det du vil?
Shelby gir oss pengene. Vi holder kontakten. Alle vinner på det.
Jeg overfører fem millioner dollar til dere nå på én betingelse.
Dette er siste gangen. Shelby hører aldri fra dere igjen. Forstått?
-Hva om vi ikke går med på det? -Dere er jo krigsforbrytere.
Jeg forteller FBI at dere fortsatt er i live,-
-og så sørger jeg for at dere straffes for alt dere har gjort.
Det gikk. Vi går om bord om ti minutter.
Bra, Amin. Men du var ikke den første.
Men søsteren min er allerede i Washington. Vi samarbeider.
Tvillinger gir strategiske fordeler. Kanskje du ombestemmer deg nå?
Muligens, men du strøk.
Du skulle komme tilbake, Raina. Ikke søsteren din.
Raina er hjemme. Jeg er Nimah.
-Siste sjanse. Er du sikker på dette? -Åtti prosent, hvis vi gir alt.
Ta av belter og sko.
Jeg er redd dette ikke er krenkende nok til å bli utvist.
-Har foreldrene mine kommet ned? -De måtte avlyse.
-Hvorfor det? -De ble redde og måtte reise.
Men de sa også at de ville treffe deg snart. De skulle holde kontakten.
-Går det bra? -Jeg er glad for at de er trygge.
I årevis ba jeg om å få treffe dem én gang til.
Jeg er så glad for at vi fant dem. Eller at du fant dem.
Jeg hadde likt å si ha det, men det går bra.
Det kan bli enda bedre. Faren min greide å skaffe oss et privatfly.
Nå slipper vi å tenke på tollen og sikkerhetskontrollen.
Si ha det til Anchorage-kontoret.
-Er du sint på meg? -Nei. Jeg er sint på meg selv.
Jeg blander meg inn og tvinger deg til å gå sammen for å bevise noe.
Du har all rett til å tvile på mine kunnskaper og være sur på meg...
Jeg er ikke sur, Alex.
Du distraherer meg. Jeg dras til deg. Jeg prøver å ikke bli dratt med.
Men så dukket Ryan opp, og etter alt jeg har hørt om dere...
Jeg måtte holde meg unna.
For når du er i nærheten, klarer jeg bare å tenke på deg.
-Du skjelver. -Det er -24 og klærne mine er våte.
Det der burde varme meg, men det smaker som lønnesirup.
-Da må vi få av deg klærne. -Har den replikken funket noen gang?
Si at dere vet hva Stemmen planlegger.
Vi vet fortsatt ingenting.
Alt Will vet, er en trussel mot landets sikkerhet,-
-men det fins ingen forbindelser mellom det og innbruddet.
-Er det Ryan igjen? -Enda verre.
Det er koordinatene til overdragelsesstedet.
Tiden er ute.
Du må flykte, Will. Vi kan ikke gi dem den siste biten i puslespillet.
Jeg sender deg ikke i døden.
Å overdra meg er det som har høyest sannsynlighet for å lykkes.
Ingen blir skadet. Dere har en sjanse til å stoppe Stemmen når jeg er inne.
-Vi har ingen spor. -Det trengs ikke. Dere trenger meg.
Stemmen er smart, men det er jeg også. Jeg hjelper fra innsiden.
Når jeg har funnet ut hva planen deres er, kontakter jeg dere.
-Tenk på meg som en trojansk hest. -Det er veldig risikabelt.
CIA hadde aldri løslatt meg. For ti år siden hadde de allerede drept meg.
På denne måten har jeg iallfall muligheten til å gjøre noe bra.
-Det jeg sa på flyplassen... -Jeg er glad for at du er like hel.
Du ville be om unnskyldning, men du kjenner meg jo.
Det tror jeg ikke.
-Jeg vil ikke tro det verste... -Så ikke gjør det.
Jeg kjenner deg ikke. Jeg kjenner ditt indre, men jeg kjenner ikke deg.
Jeg lå med en marinesoldat, men jeg falt for en hemmelig agent.
Jeg sa farvel til Ryan på en fest med ekskona hans.
Nå skal jeg liksom ha et profesjonelt forhold til deg? Jeg...
-Jeg er fortsatt de personene. -Og én av dem hadde gått bra.
Men alle samtidig...
Det er for mange biter av for mange puslespill.
-Jeg burde dra nå. -Ja, Parrish. Det burde du nok.
Til de 18 som krysset grensen i går: Det var ikke en seier.
Hvis dere kan snike dere inn så lett, kan de dere jobber mot det også.
Men dere imponerte meg.
Det gjelder spesielt vinnerne og deres besluttsomhet.
Raina og Nimah, gratulerer.
De vant på grunn av hardt arbeid, men også oppfinnsomhet.
Det er kvaliteter dere kommer til å ha bruk for,-
-for dere kommer til å måtte ta stilling til vanskelige spørsmål.
Hvilke risiko er dere villige til å ta?
Pengene er borte. Vi må komme oss inn på en annen måte.
-Jeg bruker mine egne penger. -Da kan de spores.
Jeg bruker en bankboks i banken du brukte.
Du vil virkelig hjelpe.
Hvordan overbeviser du noen om at du har rett når de tror at de vet best?
Jeg snakket med FBI. Prosjektet deres ser ut til å fortsette likevel.
Det betyr at dere må jobbe enda hardere.
Dere må flytte sammen igjen og se identiske ut. Enden er nær.
Det er nå eller aldri. I felten har man ikke råd til å begå feil.
Kan dere fortelle sannheten når dere vet om konsekvensene?
Er ikke Saint Kitts et fint sted å møte foreldrene mine neste gang?
Saint Kitts høres kjempebra ut.
Dere kommer til å møte på spørsmål uten enkle svar-
-og situasjoner dere aldri kunne forutse.
Vent. Er du sikker på dette?
Det er den eneste muligheten. Jeg lover.
Vent! Du sa dette var det siste.
Det er det siste for deg, ikke for ham. Send Simon også.
Nei, det var ikke avtalen. Nei! Simon!
-Jeg har ikke noe valg. -Jeg kan ikke miste deg.
Du må slippe meg.
Det går bra. Jeg klarer meg.
Jeg har kommet tilbake fra de døde før, har jeg ikke?
Takk, Alex. Du har vært til stor hjelp.
Jeg kommer ikke til å ta kontakt igjen. Gi telefonen til sjåføren.
Pass på deg selv.