- Detta har hänt i Quantico... -Hur kunde du skriva såna lögner?
Mr Haas, hjälp mig att ställa mina föräldrar till svars för sina brott.
Jag köpte apelsinblomvatten åt dig.
Jag börjar i Washington om två veckor, eller snarare vi.
-Minnet kringgår Ryans lösenord. -Vad har du gjort?
-Vad fanns på minnet? -Ryan pekas ut som terrorist.
-Ryans bil. -Följ dina instruktioner.
Annars dödar jag Simon och utlöser bomben.
-Följ 1st Avenue till 51st Street. -Hur vet du vart jag kör?
Bilens gps. Om du avviker från kursen utlöses bomben. Och jag kan se dig.
Drew, lyssna bara på mig.
Vi kan väl snacka? Du och jag.
Jag gick inte färdigt kursen, men jag vet vad du sysslar med.
I ett krisläge börjar man med att etablera kontakt.
Du kunde alltid läsa av mig.
Efter att du gav dig av ville jag träffas igen.
Äta middag och förstöra mitt liv igen?
Du är arg, men det här löser inget.
Du valde själv det här. Sväng vänster på 51st.
Du kommer inte undan med det här. Ryan, Miranda och Nimah såg allt.
-FBI spårar antagligen mig nu. -Det räknar jag med.
-Alex la upp filerna på min dator. -Det är ritningar för ett kärnvapen.
-Miranda, du måste se det här. -Vad då?
Alex sa att det finns ett kärnvapen där ute. Titta.
Kamerabilder från parkeringshuset precis innan Parrish kom undan.
Slå larm om massförstörelsevapen. Ring upp FBI-chefen och O'Connor.
Förvarna New York-polisen om möjlig utrymning av staden.
Inga kärnvapen ska utlösas i New York i dag.
-Ta agent Booth i förvar, Amin. -Med Caleb? Alex sätter dit mig!
Bomben är i din bil. Tills jag vet vad som pågår är du misstänkt.
Gör som jag säger, Amin!
Om en vecka avslutas er utbildning. Det har tagit nästan 140 dagar-
-men vi har brutit ner er och byggt upp er igen. Ni har kommit långt.
Du fick aldrig tillbaka den här. Kursetta, din pappa hade varit stolt.
-Jag vet inte om det är nån tröst... -Eller en förbannelse? Jag vet inte.
Jag var osäker på dina avsikter i början-
-men du har visat att jag hade fel och jag skulle gärna jobba med dig.
Ni var främlingar för varandra, men har byggt upp förtroende och styrka.
Hejsan. O'Connor erbjöd sig att ta med mig till Washington.
-Man kan inte sära på er. -Det är en rejäl befordran.
Och det finns andra fördelar. Det är nära till New York, och du ska dit.
Jag hoppas att du tar jobbet.
Och det kommer att behövas, särskilt i början.
Äntligen våra placeringar.
"Uppskjutet för säkerhetskontroll." Varför får jag ens ta examen?
Shelby? Fick du Tampa?
Hej, jag fick San Diego. Och du?
Du är ju sjuk. "Vi har tyvärr inte kunnat höra av oss."
Jag sa åt dig att sluta. Nästa gång anmäler jag dig.
Jag skrev inte det här.
Den första tiden kan ni känna er vilsna-
-och osäkra på vilka ni kan lita på.
Nån med din mammas alias landade i Montreal.
-Är det hon? -Vi vet inte säkert.
Jag vet att du vill att dina föräldrar ställs till svars-
-men när du väl börjar finns det ingen återvändo.
Eller på farorna som ni ställs inför.
Goda nyheter. Vi kan infiltrera Kouri-cellen, men måste agera nu.
-Ni får ett dygn på er. -Hur blir det med vår examen?
-Ni kan anse er utexaminerade. -Vi kommer att vara redo.
Men det kommer alltid ljuspunkter.
-Jag lider med din pedikyrist. -Mitt nya jag struntar i smärta.
-När blev du så hårdför? -Har du ensamrätt på sånt?
Nu känner jag igen dig! Har det hänt nåt med Caleb?
Jag vill att du ska få veta, men lovar du att inte fråga en massa?
Jag hade fel om mina föräldrar. De ville bara åt mina pengar igen.
Jag trodde att allt var bra. Och breven...
Caleb skrev dem i smyg. Du lovade!
Att inte snacka med varandra var fel.
Jag ställer upp för dig i alla lägen.
Alla aspiranter vill bli hjältar nån gång, men så blir det inte alltid.
Er första uppgift handlade om att förhindra ett terrordåd-
-men det som händer efter ett terrordåd är minst lika viktigt.
Varje grupp får studera ett terrordåd. Pan Am 103, Omaha, OS i Atlanta.
Den 11 september, Boston Marathon, San Bernardino.
Ni kan dra lärdom av dessa agenters erfarenheter.
Vår uppgift är att gripa misstänkta. Man får inte bomba ett maraton.
När det hände var jag på ett fik i Lincoln, en timme från Omaha.
Det är jobbigt att tänka på. 200 liv släcktes den dagen.
Det var som första utbildningsdagen. Jag var rädd och förvirrad.
Men bara helt kort. Nåt tar över när ett flygplan träffar en byggnad.
De närmaste dagarna ska ni detaljgranska de här fallen.
Får jag jobba med Omaha? Det förändrade min pappa för gott.
Inga personliga kopplingar. Shelby får inte jobba med den 11 september.
Jag har tänkt på vad du sa, men vill att mina föräldrar ställs till svars.
Första steget blir att locka fram dem, om det går.
Titta ut. Folk är inte oskyldiga utan apatiska.
Landet agerar bara i krislägen. Nu ordnar jag ett.
-Jag måste prata med Claire. -Inga foton med makens älskarinna.
-Jag vet att hon är där. -Valet är om knappt ett dygn.
Om jag inte får prata med henne blir det inget val!
-Varför måste Natalie dö? -För att få pli på dig.
-Jag hjälper dig inte att döda folk. -Om du hittar på nåt utlöses bomben.
Rör inte fönster eller dörrar. Allt är riggat.
Jag visste att du skulle göra som du blev tillsagd.
Hur svårt är det att hitta en blå Tacoma? Spärrar vi av gator?
-Jag samordnar det med polisen. -Kolla varenda kamera som finns.
Mirandra, Alex Parrish tvingas jobba åt en terrorist - Drew Perales.
-Vi närmar oss. Snart är det över. -Du måste inte göra så här, Drew.
Släpp min son, Miranda. Han och miss Wyatt kan förhindra det här.
Då måste vi även släppa Ryan och min syster. Vi behöver hjälp.
Gör det. - Få se.
Rättsteknikcentret är USA:s främsta kriminallabb.
Det är en egen avdelning inom FBI, med drygt 500 experter och agenter.
I dag får ni obegränsad tillgång till bevismaterial från era terrordåd.
Ni har fått nyckelkort till bevisrum.
Samla ihop bevis och börja jobba.
-Hallå? -Lägg inte på, Shelby.
Fick du brevet? Förlåt att jag inte ringde, men efter vad din vän sa...
-Var är du? -Jag önskar att jag vore närmare dig.
Vi måste prata. Jag har begått ett hemskt misstag.
-Kan du komma hit på nåt sätt? -Jag vill, men risken är för stor.
Skulle du ändra dig om du fick åtalsimmunitet?
Jag hörde om några som fick det, men det tog åratal att ordna.
-Om jag kan ordna det... -Ja, självklart.
Jag ringer upp dig på det här numret.
-Jobbar du och pappa ihop igen? -Titta förbi och ät middag i kväll.
Jag står över det. Jag har fått nog av era intriger.
Ta på dig nåt snyggt. Vi ska bli fotade.
Alex...
-Vad är det? -Nåt för dig. Jeff Michaels.
-Det var väl ett av din pappas alias? -Ja, och handstilen är hans.
-Hur många böcker? -Dussintals.
Som infiltratör i Omaha lämnade han in en varje vecka till Fred Baxter.
Vill du byta uppgifter ett tag?
Infiltratör direkt. Det måste du se fram emot, Raina. Eller inte.
Vad väntar oss och hur länge? Jag har läst på om Kouri. Överlever vi ens?
Jag vill ha kvar mitt liv och är vettskrämd.
Det är normalt att vara nervös, men FBI tror att du kan hantera det.
-Har du snackat med Nimah? -Hon intalar sig att hon är orädd.
Jag kan inte prata med henne om nåt av det här.
Jag ska berätta vad min första handledare sa.
Hitta ett känslomässigt ankare, nån som håller en kvar på jorden.
Om det inte är Nimah får du hitta nån annan.
Vad är det med er? Ni var roligare innan det skar sig mellan er.
-Hon är inte mitt problem längre. -Du kollar föräldrarnas banksaldo.
-Vad vill du? -Shelby stal en akt vi höll på med.
-Vad innehöll den? -Åtalsimmunitetsavtal.
Hon åker fast.
Jag får inte jobba med nåt som rör min familj-
-men en vän visade mig pappas loggböcker. Du var hans handledare.
Att läsa loggböcker tar veckor. All information är utsorterad.
Det ska finnas 84 loggböcker, en per vecka, men det finns bara 83.
Han kanske inte kunde rapportera nån vecka.
Så tänkte jag också, men vi har nummer 78 och 76, men inte 77.
Den kanske blev felmärkt. Oroa dig inte.
Vi har koll på elva blå Tacomor, men inga av skyltarna stämmer.
-Terroristen bytte ut dem. -Vi kollar upp det...
...men vi måste ha rätt bil, annars kan det få Perales att agera.
Vi måste hålla tyst om det här, annars blir det rent kaos.
Folk får panik och blir skadade.
Skönt att du är här.
Vi har fått filmbilder på Alex Parrish-
-i FBI:s fältkontor i New York med vad som tycks vara en bomb.
Vi håller er uppdaterade...
-Var inte rädd, Alex. -Vill du bli ihågkommen så här?
-Som en terrorist och förrädare? -Du kan inte påverka mig.
Välkommen till slutet.
Borde presidenten uppskjuta valet?
Jag kan bara tala för mig själv och från och med nu-
-avbryter jag min valkampanj för att bistå FBI.
Miranda, jag vet nog hur vi kan hitta Drew.
Alex har sökt efter en mobiltelefon, men Rösten kan ha en fast telefon.
-Det tar för lång tid. -Vi kan begränsa urvalet.
Killen avslöjar sig inte. Vi måste lyssna mellan orden.
Vi kan försöka spåra ljuden vi hör och hitta Drew-
-men vi har bara ett problem. Vi tillhör inte FBI.
I dag gör ni det. Sök efter ledtrådar och tabba er inte.
Menar du allvar? Caleb har abstinens-
-och Raina har inte tillhört FBI på flera månader.
Låt mig sköta min egen insats.
-Ska du gå nu, Miranda? -Jag har ett möte där uppe.
Du kan väl hålla ställningarna i tio minuter?
-Vad är det? -Det var mysko.
Miranda skulle upp för ett möte.
Agent Baxter! Du ljög.
Snälla, Alex.
Du har väl loggboken som saknas? Jag vill veta sanningen om min far-
-men jag har insett att jag inte lär få veta.
Du måste inte berätta varför du ljög, men jag förtjänar att få veta.
-Snälla. -Inte här.
Din pappa och O'Connor infiltrerade milisgruppen.
Ibland blir det inte som tänkt.
Ibland behöver skurkar en knuff i rätt riktning.
Man kan ge dem ritningar, så de vet var de ska placera bomberna.
Ibland måste agenter hålla tyst om saker. Det blir likadant för dig.
Går du nånsin för långt måste du ta dem innan de trycker på knappen.
-Förlåt, men påstår du...? -Nej, och det gör aldrig nån.
Det var därför jag brände loggboken.
En tragedi inträffade och amerikaner dog.
Det fanns barn på dagiset där. Vi gick vidare. Du bör göra detsamma.
-Hej. Gav du Shelby ditt nyckelkort? -Ja, hur så?
-Hon stal ett immunitetsavtal. -Det handlar om hennes föräldrar.
Iris hörde henne prata med mamman.
-Gamla avtal är värdelösa. -Hon kanske lockar hit dem.
Om det blir känt är det över för Shelby. Hon kan sänka sin karriär.
Jag vet att ni är vänner, men hon är sig inte lik. Hon har förändrats.
-Hörru. Tack för hjälpen med det här. -Jag hjälper Shelby.
Jag tyckte synd om dig förra veckan, men du är ändå mörkrets furste.
Mörkrets furste?
-Förlåt att jag ringde dig. -Jag är glad för det.
Allt händer så fort. Jag minns inte ens varför jag började på Quantico.
Nu förlorar jag hela mitt liv.
Du gjorde som Nimah ville. Du älskar din syster.
-Det räcker inte som skäl. -FBI är en affärsverksamhet.
Och det finns andra sätt att göra gott här i världen.
Mina arbetsgivare gav tio miljoner dollar till välgörenhet i fjol.
Du borde jobba för oss. Jag menar allvar.
Du skulle tjäna bra och bidra på ett meningsfullt sätt.
Jag kan inte ge upp så här nära slutet.
Du är snart färdig med Quantico, men du påbörjar nåt annat.
Är du redo för det?
-Jag tar det här. -Jag borde bjuda.
Du drack bara te. Du är billig i drift.
Vad ska det betyda?
Använde du mitt passerkort för att stjäla immunitetsavtal?
Hur tänker du? Din karriär står på spel.
-Oroa dig inte, jag är skyddad. -Vad menar du med det?
-Det här har inget med dig att göra. -Jo, du använde mitt passerkort.
Du vill sätta dit dina föräldrar, men att bryta mot lagen är fel sätt.
Jag ska ställa två människor som flytt i 15 år inför rätta.
-Det är vad jag är utbildad till. -Du förfalskar dokumentet inför mig.
-Det är min plikt att anmäla dig. -Ibland är världen grå.
Ja, jag börjar inse det, men det är skillnad på hämnd och rättvisa.
Ibland får man bägge två. Håll dig borta från mig.
Bakgrundsljudet gav mig ett område kring 9th och 10th Street.
En sökning på människor kopplade till Drew fick fram Alicia Landon.
-Drews fästmö som mördades. -Följ med. - Skicka adressen, Caleb.
-Ni kan ha räddat miljontals liv. -Om de hinner fram till Drew i tid.
Tack för slöjan.
Jag har äntligen hittat hem. Vet du hur det känns? Jag önskar du visste.
-Jag önskar ett annat slut för oss. -Är det min röst?
Drew? Vad har hänt? Blev vi drogade? Var är vi?
-Jag vet inte. Jag lydde bara Rösten. -Jag med.
-Vad har jag gjort? -Vi får ta det sen. Vi måste ut.
Dörren är riggad. Vi sprängs i bitar om den öppnas.
-Vi ska inte... -...synas ihop?
-Vad spelar det för roll om du går? -Hur hittade du mig?
Jag bad Coombs visa mig hur mobilspårningen funkar-
-ifall du var sen till ett byte.
-Du sa väl inte var jag var? -Nej, men spelar det nån roll?
-Du tänker väl sluta? -Du läste Kouris akt.
Han är ett monster. Han förespråkar mord och förgörelse.
Och vi ska bo med honom? Anamma hans tro, rekrytera åt honom?
-Be med honom? -Du kan åka med Simon.
-Jag tänker inte stoppa dig. -Jag kan inte åka. Vi är ett.
I morgon är du det. Men du är det inte än.
Jag har pressat dig mot det här. Men jag vet att det blir ett hårt liv.
Vi måste kompromissa, göra svåra val. Folk vill ha mer än vad vi vill ge.
Jag vet, jag har gjort de valen. Du kan inte göra det här för min skull.
Jag kan hitta en annan lösning. Jag stöder ditt beslut. Okej?
-Jag behöver råd. -Vad är det? Mår du bra?
Så många berättelser som slutar likadant.
Sanningen begravs, lagen överträds, alla såras och ingen vet varför.
Min far i Omaha, Liam och vapnen som dödade Drews fästmö.
Jag i Chicago.
-Shelby är på väg åt samma håll. -Vi måste prata, Alex.
Vad står på, O'Connor?
Varför anklagar en kursare dig för att ha tagit bevis från Omahafallet?
Var det Shelby? Det är det jag ville prata med Ryan om.
-Hon stal ett immunitetsavtal... -Innan du anklagar Wyatt...
Lyssna på mig, Liam. Shelby tänker göra nåt olagligt.
Hon gör ett misstag som hon kommer att ångra. Du vet hur det känns.
Snälla.
Vad gör du här, Caleb?
Jag har fem miljoner skäl att fråga samma sak.
Har Shelby skickat dig?
Vi kom överens om att ni skulle hålla er borta. Men det tycks inte gå.
Du måste gå. Shelby är på väg. Jag ska berätta allt och lösa det här.
Det kommer inte att hända. Immunitetsavtalet är en fälla.
Hon ville få er på amerikansk mark och åtala er för de lagar ni brutit.
Du ljuger. Var är alla agenter, sirener och handfängslet?
-De kommer, tro mig. -Varför skulle du varna mig?
Ni förtjänar fängelse för att sona era brott, men det gör inte Shelby.
Ni skrev att ni skulle göra allt för att få ta del av hennes liv igen.
Jag menade det. Vi kom för pengarna. Vi trodde det skulle vara enkelt.
Vi hade varit utan Shelby så länge.
Men att se henne återupplivade alla känslor som jag hade förträngt.
Jag ångrade allt så fort vi åkte.
Om det är sant så ta ansvar för vad ni gjort. Gå till polisen.
Då kan ni ha ett ärligt förhållande till Shelby.
Om cirka sju minuter slår insatsstyrkan in dörren. Hej då.
Jag vill finnas i min dotters liv.
Det är grejen med familjer, man väljer inte när man är en del av den.
-Gör det inte, Shelby. -Äta middag?
Det börjar i liten skala, du röjer bevisen, har tur.
-Lögnerna kommer naturligt. -Vad pratar du om?
-Låt honom tala klart. -Säg inte vad jag ska göra.
Om ni vill anklaga mig för nåt, så varsågod.
När vi rekryterar källor så har de nåt de helst vill hålla hemligt.
Men när du gör nåt olagligt så rekryterar du dig själv.
Man gör allt värre saker för att hålla det dolt.
Med tiden så blir liken under golvbrädorna allt svårare att dölja.
Ibland är det bättre att låta bovarna komma undan än att man själv...
-...kommer undan med nåt. -Kan jag gå nu?
Gör det inte, Shelby.
Sitt kvar och låt det ske.
Jag vet att du vill fly, men du vill inte döda alla. Sitt kvar.
Öppna inte dörren, veva inte ner rutan. Allt är över snart.
-Den här sista delen blir... -Vi kör på tre. Tre, två...
Vänta... Vänta!
Bryt min tumme. Du måste nå Alex innan FBI skjuter henne. Bryt den.
Jag är ledsen.
Ta brandtrappan! Skynda dig.
Alex? Hör du mig, Alex? Det är Drew. Du talade med Rösten.
Simon är på väg till dig. Alex?
Agent Booth? Gick det bra? Nicka om du kan höra mig.
-Gick det bra? -Gick det bra?
-Ja, vad hände? -Det var en hemmagjord bomb.
Den som var i rummet är nog död.
-Den här vägen! -Gick det bra?
Jag måste låna den här.
-Drew? -Det är Ryan.
Ryan! - Rör inte den!
Jag är rädd, Ryan. Jag vet inte vad som händer.
Det var en bomb. Jag vet inte om Drew klarade sig. Jag kommer till dig.
-Gatan är avstängd, sir. -Jag måste tala med Alex Parrish.
Simon! Simon!
-Hon följer inte med mig, va? -Hon har valt att följa vårt uppdrag.
Hon ska slåss mot en värld som ser muslimer med rädsla och hat.
Hon gillar dig mer än jag önskar.
-Men du är inte redo. -Det blir jag väl aldrig.
Kan du välja mellan ditt hjärta och din tro? Det är vad du begär.
-Vad hon än väljer förlorar ni. -Du vill bara få som du vill.
Ser du mig hålla tillbaka henne? Hon står där.
Du behöver inte henne för att nå frälsning, Simon. Förlåt dig själv.
Vi borde gå igenom aspiranternas slutprov.
-Vad hände i Omaha? -Varför frågar du det?
Omaha var ditt första uppdrag och du var i Chicago också.
Jag undrar bara vad du har under dina golvplankor.
Vill du veta sanningen eller vad de sa åt mig att säga?
-Vilka är de? -Det vet du.
-De sa hur du skulle hantera Chicago. -Du talade med mig.
De bestämmer vilka hemligheter som amerikanerna får känna till.
Antingen ställer du upp eller så förgör de dig.
Det var mitt första infiltreringsjobb.
Vi infiltrerade högerextrema milis- gruppen Nebraska Liberty Defense.
Sex månader in och de snackade bara så vi fick order att få igång dem-
-genom att ge dem planritningarna till FBI-byggnaden i Omaha.
Vi hade tagit oss vatten över huvudet.
Det var för sent när vi insåg vad som hänt.
-Skuldkänslorna knäckte Michael. -Och dig?
Jag höll mig flytande medan han drunknade.
Han ville erkänna. Han ville berätta sanningen.
Men de tillät det inte?
Jag trodde Chicago var ett misstag, men det var ett mönster.
-Andra tar smällen för dina misstag. -Det här är ingen vetenskap.
Jag följer inte med till DC. Jag måste ha en karriär långt härifrån.
-Nej, du begår ett misstag. -Kanske, men det blir mitt misstag.
Shelby. Stanna, Shelby. Vi måste prata om det.
Hon var borta när jag kom till hotellet. Du hade ingen rätt.
-Du, Caleb, Iris, Liam. -Vi bryr oss om dig.
Vi försökte skydda dig. Du bröt mot lagen.
Du sköt din egen far och ljög om det. Ska du prata om rätt och fel?
Det du upplevde höll på att knäcka dig. Du kom hit efter svar.
Och du fick dem. Men du hindrade mig från att få svar.
Du hade ångrat det resten av ditt liv.
Säg inte hur jag skulle känna. Du får inte ta mina känslor också.
När vi träffades kom vi varandra så nära.
Jag tänkte här är min familj, personen jag var menad att träffa.
Jag släppte in dig och litade på dig.
Vill du veta nåt jag alltid kommer att ångra? Det var att träffa dig.
-Vad hände med dig? -Du måste kliva ut ur bilen, Alex.
Jag kan inte. Drew sa att bomben är riggad.
Det var inte Drew. Det var Rösten. Allt är bara ett spel för galleriet.
Bombgruppen har undersökt bilen. Bomben är inte aktiverad.
-Den fjärraktiveras. -Titta på bomben.
Det finns ingen mottagare. Bomben skulle aldrig explodera.
Tänk om du har fel. Tänk om Rösten leker med oss.
-Det gör han inte. Sluta, Alex! -Tänk om nåt annat exploderar.
Lyssna, Alex!
Jag har varit i samma sits. I ett hotellrum med en utlösare.
Jag skulle aldrig låta dig begå samma misstag.
Det var mitt misstag. Jag gör inte om det. Jag tänker inte skada folk!
Du kommer inte att skada nån. Det kan du inte. Jag lovar.
Men du måste låsa upp dörren. Titta på mig, Alex.
Varför hämtade du mig? För att du litar på mig. Så lita på mig nu, då.
Lås upp.
-Hallå? -Ja.
-Har du ett ögonblick? -Visst.
Hur gick det med Shelby?
Jag är ledsen.
När jag kom hit hade jag inte haft så många vänner.
Jag verkar åka härifrån som jag kom.
Det är nåt de inte nämner i Quantico.
Trots allt de lär ut om partners och lagarbete-
-så säger de inte att det är ganska ensamt att vara en agent.
Oj, vad uppmuntrande!
Vi är alla ensamma.
Tänk om jag inte vill vara det? Det måste inte vara som det var.
Vi behöver inte fiffla för att klara av fall.
Eller missa tecken eller tänka på oss själva i stället för att rädda liv.
Det är två veckor kvar tills vi båda startar våra nya jobb.
Varför tar vi inte vara på den tiden och drar iväg ihop?
Vara okontaktbara, där ingen kan hitta oss.
Och verkligen lära känna varandra.
Innan vi jobbar ihop och missar den chansen.
Förlåt, du kom hit för att säga nåt, och jag körde helt över dig.
Det kan vänta.
Tack för era rapporter. Vi väntar med lektionen om Byråns mörkaste dagar-
-till sista veckan, i hopp om att den dröjer sig kvar länge.
Vi glömmer alltför ofta för lätt. Särskilt under kriser.
Vi ger oss in i personliga korståg.
-Jag var så nära. -Ja, men sånt här tar tid.
Det tar månader, år...
-Jag klarar det inte på egen hand. -Vi jobbar ihop när du börjar här.
Det blir vårt projekt. Oroa dig inte, Shelby. Vi ska ta dem.
Man offrar det som känns enklast.
Hej, pappa. Kommer du?
-Hejsan. -Hej.
-Har du ändrat dig om middagen? -Ja.
-Och porträttet? Varför? -För att vi är familj.
Övergivna inför fruktan eller girighet, eller både och.
Men om jag kan lära er nåt så är det att ni var och en innerst inne vet-
-vad som är rätt.
Kouris värvningsplaner har ändrats.
Det blir inte i morgon, utan nästa vecka.
Vi kommer att vara redo.
Vad som är rättvist och korrekt.
Senator Haas har godkänt din säkerhetsprövning.
Jag bryr mig inte heller Mörkrets furste
Oavsett hur omgivna ni är av lögner, så släpp inte in dem.
Motstå dem, för en dag kommer ni att bli ombedda att lyda en order-
-som ni inte håller med om. Fiffla för den goda sakens skull.
I just det ögonblicket måste ni bestämma vem ni vill vara.
Allt var ett skådespel. Vi var bara statister.
Även Drew. För att skydda sin familj och Alex så gjorde han vad Rösten sa.
-Var bomben ens äkta då? -Ja, så äkta den kan bli.
Varför? För att sprida skräck? Förlöjliga FBI?
Mardrömmen är över. Tack vare FBI:s outtröttliga arbete-
-har vi kärnvapnet i vår ägo.
Jag vill också prisa specialagent Alex Parrish-
-för hennes styrka och hjältemod.
Det är verkligen hennes kall.
Det är bombgruppen. Bomben är försvunnen.
-Insatsstyrkan bekräftar det. -Terroristen tog den.
Bara den högst uppsatta vet var den togs.
-I det här kontoret är det Miranda. -Var är Miranda?
Lokalisera Miranda Shaw!
Jag blev misstänksam när jag såg bilderna på Alex som läckt från FBI.
Bara ett fåtal hade tillgång till dem. Jag borde ha anat.
Varför? Varför gör du det?
För att ställa saker till rätta.
Översättning: Anulf/Herranz www.btistudios.com