Tidligere på Quantico...
-Kjenner du henne? -Dayana Mampasi.
Jeg kjenner noen av de andre også.
Harry Doyle, Lydia Bates,
Leon Velez og Sebastian Chen. Vi trente sammen på Gården.
-Er det en ny rekrutt? -Leigh Davis.
Hun er en bryllupsplanlegger.
Jeg er fra MI6.
Jeg lover at dere bør innrømme alt.
Jeg så deg på klubben.
Du nyter å være så nær fare.
-Jeg trodde ikke du kom. -Jeg skulle ikke det.
Du prøvde å begå selvmord, gjorde du ikke?
Noen nær meg slet med det samme.
Men han gjennomførte det.
-Hva vil du? -Jeg vil ha de navnene.
Din svakhet er tvil.
Alex?
Hvordan kom du deg ut?
INNE I KRISESONEN FINANSDISTRIKTET - NEW YORK
Hva skjedde? Vi hørte skudd.
De byttet Federal Hall-gislene
mot én mann: Eric Boyer.
Hvorfor så mange mot Eric Boyer?
Det sa de ikke.
Jeg oversatte bare kravene deres.
Så du hjalp dem. Det er flott.
Nei. Jeg prøvde.
Jeg ville hjelpe gislene.
Var Ryan med i gruppen?
Jeg har ikke sett Ryan på flere timer.
Hvem avfyrte første skudd?
En av terroristene.
Så hvorfor har de ikke frigitt oss?
Vær så snill, senk stemmene.
De står utenfor døra.
Noen av oss her inne må være viktige for dem.
Jeg hører dem ikke. Tror dere de har dratt?
Selvfølgelig ikke. De planlegger sikkert noe.
Vi må få overtaket.
-Hvordan? -Ved å finne ut hvorfor de holder på oss.
Som Leon sa, er vi her for en grunn, men hvilken?
Hvordan er vi forbundet?
Kanskje de lytter til oss akkurat nå.
Vi vet at de skjuler seg blant oss.
Kanskje vi avslører dem ved å snakke.
-Hvorfor skal vi stole på deg? -Fordi Alex og Ryan gjør det.
Det er en risiko vi må ta.
Jeg er Harry Doyle, fra MI6, offisersgrad 4.
Jeg var del av et prøveprogram
mellom CIA og min regjering i fjor,
men jeg var del av en britisk delegasjon
til G20 som en sikkerhetsarbeider fra mitt land.
Neste.
Dayana Mampasi. Jeg er en advokat for HRF,
og jeg gjør kontraktarbeid for myndighetene nå og da.
-Det gjør han også. -Dayana.
Er det noen her som ikke er fra CIA?
Jeg er en journalist fra CNN.
Jeg er en ambassadør for UNICEF.
-Jeg er en arrangementplanlegger. -Jeg er en tolk.
Da har vi fjernet én teori. La oss fortsette.
Leon Velez. Jeg er en fotograf som dekker G20
fordi presidenten av Verdensbanken skulle holde tale.
Hvem er neste?
Simon.
Vi er her fremdeles.
Jeg er alltid med deg.
Shelby og jeg snakket med Miranda om Harry Doyle.
FBI-SKJULESTED - 13 KILOMETER UTENFOR GÅRDEN
Han er fra MI6, og CIA vet om ham.
Ja, men jeg stoler likevel ikke på ham.
At vi vet hans hemmelighet, betyr ikke
at vi burde dele vår.
Han så å si truet oss den første kvelden.
Han ville ikke la oss gå før vi fortalte alt.
Vi sa ingenting, og han lot oss gå.
Ja, men hver dag uten å avsløre oss,
er en dag nærmere at han sladrer til byrået eller Owen Hall.
Vi sa at Miranda var utenbys.
-Han ga oss ukeslutt som frist. -Altså i dag.
Beklager.
Oppdraget har vart fem uker,
nesten en tredjedel gjennom Gården, og dere ligger langt bak.
Hvis Owen Hall rekrutterer til AIC, så burde han ha gjort det nå.
Hva med Leigh?
At hun ikke plantet mikrofonen, betyr ikke at hun er uskyldig.
Hun er for opptatt med å være mor på nettet til å konspirere mot USA.
-Scottie fortsetter å dytte meg. -Scottie er en idiot.
Ignorer ham, skatt.
-Kan du gjøre det for meg? -Jeg skulle ønske du var her.
Og Dayana?
Jeg føler at hun har falt helt av radaren.
Fordi hun ikke har gjort noe denne uka,
bortsett fra å trene, sove
og prøve å komme seg gjennom litt liv.
Hvis hun skjuler noe, så er hun god til det.
Hvis rekrutter trener sammen for AIC i hemmelighet,
kan de forme nye bånd.
Har noen blitt kompiser?
Harry og Sebastian.
Greit, stopp. Du planter ikke denne foten riktig.
Du må plante denne foten.
Du er veldig god,
men bare plant den foten, for et skikkelig slag
-begynner i beina, ikke sant? -Ja.
Siden vi ikke kan snakke med Harry, kan vi prøve Sebastian.
De kommer nærmere hverandre.
Er det noen som har en rar timeplan?
Som sniker seg unna og gjør sine egne ting?
Som oss?
Leon har ikke sovet i huset de siste nettene.
Hva driver du med?
Jeg burde ha dratt for flere timer siden.
Du drar alltid.
Ok, tekst meg senere når du er ledig,
så kommer jeg kanskje tilbake.
Vi har mange mistenkte som ikke gjør noe.
Vi har også en som henger over oss,
som kan ødelegge operasjonen når han vil,
-så hva gjør vi med det? -Hva gjør dere med det?
-Dere er fikserne. Fiks det. -Dere må gi ham noe.
-Ikke sannheten, men en god dekkhistorie. -Han vil avsløre løgnen.
Ikke hvis den er overbevisende. Gjør den personlig.
En dekkhistorie som spiller på et måls følelser,
får dem til å kjøpe den fortere,
som da du brukte dine farskomplekser
i ditt dekke for Alex i Quantico.
Takk for minnet.
Bare finn noe fra livet hans og bruk det.
Få vekk James Bond en gang for alle,
ellers er dere ferdige på Gården.
Du vil noe.
Du lagde alltid egg når du skulle dra fra byen.
Du tenkte vel at det ville gjøre det lettere å se deg dra.
Takket være deg, har jeg listen over kilder
fra artikkelen som navnga meg.
Og som forventet eksisterer ikke halvparten av dem.
Du tror at de er dekknavn fra selskapet,
og du vil at jeg skal bruke sikkerhetsklareringen til å finne det ut.
Jeg ble ikke avslørt. Jeg ble fjernet av våre folk.
Det kan være bevis.
Neste gang du vil noe, så spør.
I stedet for å prøve å bestikke meg.
Det virket ikke da, og det virker ikke nå.
Jeg tror faktisk at det gjorde det.
Alex, dette er tredje gang jeg har bedt deg.
Du skulle komme på mediekontoret
og levere forklaringen din.
Pressen vil kanskje spørre hvor du er,
og vi trenger noe å fortelle dem.
Beklager. Jeg har ikke fått gjort det ennå.
Jeg skal gjøre det rett etter timen.
Få det gjort.
Jeg vet at det er kjipt, men du burde få det gjort.
Jeg skal det.
Hør etter.
Alt vi har lært dere så langt,
har handlet om deres overlevelse.
Selv om det å beskytte livet er essensielt,
som en agent i felten,
må dere kanskje ta et annet en dag.
Dette er MQ-9A Reaper-dronen, og den er det dødeligste våpenet
i vårt arsenal av ubemannede luftvåpen.
Dødelig styrke krever nøye vurdering.
Noen ganger gjør man riktig valg. Andre ganger ikke.
Uansett må dere leve med det og konsekvensene.
Spørsmålet er: Kan dere det?
Det er ikke alltid våre handlinger, men deres virkninger som hjemsøker oss.
Så i dag skal vi finne ut hvem av dere
som er sterke nok til å se seg selv i øynene.
1 ÅR SENERE
Hvor fikk du tak i den satelittelefonen, Alex?
Før du svarer på mine spørsmål,
svarer jeg ikke på noen av dine.
Tillit har alltid vært et fremmed konsept for deg, Alex?
Som sannhet for deg.
Akkurat.
Hvordan kom du deg ut fra stedet de holdt dere?
Jeg rømte etter fangeutvekslingen.
Så hvorfor er du her og ikke flere kilometer borte?
Og risikere å utløse deres biologiske våpen?
Jeg liker hodet mitt. Jeg vil ha det på kroppen min.
Jeg kommer meg bare bort ved å avslutte krisen,
og tro det eller ei, den satelittelefonen er løsningen.
Den har koden til en safe i Federal Hall.
I den safen ligger alle de krypterte harddiskene
som hvert medlemsland tok med til New York
som et tegn på godvilje.
Så du mener at gislene, angrepet,
de biologiske våpnene, førstedamen, alt er på grunn av harddisker?
De harddiskene inneholder tiår med etterretning
samlet gjennom overvåkingssystem
som lederne var her for å nedbygge.
Graderte meldinger, hemmelige operasjoner,
millioner av e-poster, tekstmeldinger.
Du vil få tak i dem før terroristene gjør det.
Terroristene har dem allerede.
De er ubrukelige uten noen som kan dekryptere dem.
En som Eric Boyer?
Vi må ødelegge harddiskene før terroristene
finner ut hvordan de skal dekrypteres.
Hvordan vet jeg at du ikke leder meg inn i en felle?
Det gjør du ikke.
De er i denne bygningen.
Jeg hørte førstedamen snakke om det.
Hun flyktet. Jeg førte henne tilbake.
Snakk swahili.
Hvem er du?
Hvem rapporterer du til?
Hun er ikke en av dere. Og ikke jeg heller.
Stoler du på meg nå?
Greit.
Vis vei.
Det virker ikke. Det er ingenting som forbinder oss,
-unntatt at vi alle er her. -Vi må lete dypere.
Kanskje det ikke er hvorfor vi er her, men hvor vi har vært.
Kanskje kjenner vi terroristene fra fortiden vår?
Hvor har alle vært det siste året?
-Siden Gården? -Ja.
På reise det siste halve året.
Managua, Mexico City, Havana, Singapore.
Som freelance-fotograf.
Er det sant? Ingen arbeidsgiver utenfor media
har tatt deg til de spennende stedene?
Jeg har vært innenlands. Fast konsulent
for Human Rights Foundation.
Jeg har ikke sett utsiden av en rettssal
bortsett fra en to-ukers ferie på Bali etter Gården.
Ikke at jeg ser at det betyr noe,
men jeg har vært overalt det siste året.
Jeg planla et bryllup i Hong Kong.
Jeg var i Maui med Reese og hennes familie.
Jakarta for kinesisk nyttår. Skal jeg fortsette?
Jeg er et menneskelig pass.
Jeg stoppet innom Brunei.
Det kan være en mulig forbindelse.
Jeg var i Phnom Penh i mars.
Brunei, Jakarta, Singapore. De var alle i området ved Indonesia.
Kanskje det er en begynnelse.
Kanskje vi bør slutte å høre på deg.
-Gi ham en sjanse. -Hvorfor det?
Jeg kjenner Harry Doyle bedre enn noen her,
og jeg vet at han ville manipulert en situasjon
for å tjene seg selv ved enhver mulighet.
Om noen er en terrorist blant oss, er det ham.
Det dere gjør nå,
er å gi ham en grunn til å drepe dere.
Jeg har savnet deg, Alex.
Jeg kan ikke si det samme.
Er du fremdeles bitter for at du ble sparket ut?
Jeg ble ikke sparket ut, Lydia. Du kastet meg ut.
Jeg angrer ikke på det jeg måtte gjøre.
Hvorfor skulle du det?
Med meg borte, steg premieeleven din raskt.
Ryan gjorde sine egne valg.
Faren min, på den annen side, hadde vel ikke noe han skulle sagt?
Jeg prøvde å be om unnskyldning for det.
Prøv det ansikt til ansikt neste gang.
Statlige fengsel tillater besøkende én gang i måneden.
1 ÅR TIDLIGERE
Avgjørelsen om å sende et droneangrep for å drepe et HVI,
et høyverdi-individ, er ikke noe å ta lett på.
Før et angrep dikterer CIA-protokollene
at flere kriterier må være oppfylt.
Derfor skal hver gruppe undersøke
et av disse kriteriene og avgjøre om et droneangrep bør godkjennes.
Alle sju lag må være enige
for at angrepet skal iverksettes.
Denne saken var aktiv i 2011, så la oss reise tilbake i tid
til før Aleppo ble lagt i ruiner.
Første spørsmål: Er det juridisk grunnlag for angrepet?
JURIDISK GRUNNLAG
Vårt HVI verken bor eller opererer
i et NATO-land, og målets forbrytelser inkluderer
henrettelse av amerikanske journalister.
Det kvalifiserer som juridisk grunnlag.
Er målet en umiddelbar trussel?
UMIDDELBAR TRUSSEL
Jeg så deg i morges, på kjøkkenet, da du skypet med sønnen din.
-Det må være vanskelig for deg. -Foreldrene mine er kirurger.
De lærte meg å fokusere
på oppgaven foran meg, så jeg kan fokusere på hjemmet når jeg er hjemme.
Spørsmål tre: Vil det være minimalt med sivile offer?
SIVILE OFFER
Nassers vaner antyder at han sjelden omgås sivile.
Jeg tror nesten ikke det ville vært noen offer utover målet.
-Hei. -Ja?
Jeg har hørt at du ennå ikke har
gitt din forklaring til mediekontoret.
Beklager, jeg har ikke fått gjort det.
Vi må gi pressen noe, i tilfelle de spør hvor du er.
Du risikerer å bli eksponert, og det ville være leit å se deg dra
når du endelig begynner å gjøre det bra her.
Fire: Etter kommunikasjon med
militære styrker i området, må dere avgjøre
om det er umulig å fange vedkommende på bakken?
FANGE PÅ BAKKEN
Ja, det er det. Basen hans er for godt beskyttet.
Den er en låst kiste.
I likhet med min gode venn Ryan.
-Det passer ikke nå. -Jaså? Ikke nå?
Skal jeg hente kalenderen? Kanskje jeg kan finne noe
som passer oss begge bedre.
Du av alle burde skjønne
betydningen av "nødvendig informasjon", og det er det ikke for deg.
Ikke ennå.
Jeg skal si det jeg kan når jeg har klarering.
La meg være nå.
Vil været la dronen nå målet?
VÆRET
Skyer, regn, snø, de kan alle blokkere
våre våpenkamerasystemer og forårsake feiltreff.
Været i Aleppo er optimalt.
Vindhastigheten er 6 kilometer i timen,
skydekket 39 prosent, ti timers dagslys.
Vi kan godkjenne det.
Bakgrunnssjekken min på Nasser er litt tynn.
Ingenting, faktisk.
Jeg fikk den ikke ferdig fordi jeg var opptatt hele helgen.
Jeg liker ikke å jukse.
Både hun og jeg er enslige.
Det er ikke noe juks, jeg lover.
Jeg skal hjelpe deg denne gangen.
Neste gang du havner bak, må du ta støyten.
Seks: Er vi sikre nok
på at myndighetene der ikke vil eller ikke kan hevne seg?
HEVNANGREP
Etterretningen indikerer at Syria
ikke har evne til å angripe
USA-støttede styrker i området.
Godt jobbet, Sebastian.
Er et droneangrep det eneste valget?
ENESTE VALG
USA sine spesialstyrker er i området,
men bare med rådgivende kapasitet.
Vi kan ikke nå ham. Men det kan droner.
Det er vårt eneste valg.
Veldig bra. Takk.
Jeg ville holdt meg unna Artful Dodger, hvis jeg var deg.
Jeg prøver ikke å være fredsmekler,
men han har mer i seg enn du vet.
Jeg vet det. Stol på meg.
Jeg mener, det med Artful Dodger
er bare sånn han framstår.
Han har hatt ekte smerte i livet, som alle andre.
Kanskje han bare sa det for å lure deg?
Han er typen til å gjøre sånt.
Ingen lyver om selvmord.
Familiemedlem?
Kjæresten hans.
Du vet den personlige detaljen fra Harrys fortid
som vi har lett etter for å lage en dekkhistorie?
Jeg fant den nettopp.
MI6 har bare fortalt oss at Harry Doyle
er en offiser hos dem.
Jeg finner ikke bevis for at han finnes utover det.
De har skjult sporene hans godt.
Caleb?
Sa jeg at du kunne se på telefonen min?
Jeg har lisens til å snoke.
Ikke uten tillatelse.
Er han her på grunn av seremonien?
Kanskje det er ham.
-Ryan har funnet noe. -Endelig noe å jobbe med.
Dere har visst blitt enige om å angripe.
Dere føler dere nok
sikre på svarene deres,
men hva skjer borte fra pultene? Når dere går hjem,
skrur på nyhetene og ser hva rapporten har ført til.
Hvorfor føle seg skyldig hvis målet var skyldig?
Noen ganger gjør dere feil.
Noen ganger kommer makthaverne med sladder
for å rettferdiggjøre sine intensjoner,
men du bruker feil tid.
Spørsmålet bør være: Er målet skyldig?
Vi tok ikke Nasser i 2011.
Han gikk under bakken.
Og etter bombingene på Filippinene i fjor,
fant vi ham igjen. Så med øyeblikkelig avreise,
skal vi dra til kommandosenteret for droner
i Langley, der dere skal ta
den faktiske avgjørelsen om å angripe.
Det er direktebilder fra ballen,
nesekameraet på MQ-9A Reaper-dronen,
på vei til målet i Aleppo.
Denne ble sendt fra
en hemmelig vennligsinnet base i regionen.
CIA-teknikerne dere ser, jobber i samarbeid
med dronepiloter fra Creech flybase i Nevada
for å utføre angrepet.
Skal vi drepe en mann i dag, eller ikke?
Rødt lys eller grønt lys. Dere bestemmer.
Muligheten til å utføre angrepet varer i 22 minutter.
Nå som dere vet at det ikke er en prøve,
må dere gjennomgå kriteriene igjen, og ta avgjørelsen.
I dag er noens liv i deres hender.
1 ÅR SENERE
Hvordan vet du hva som skjedde med meg i dag?
-Vet du hvor vi skal? -Jeg snakker swahili.
Jeg overhørte terroristene snakke i...
Hjelp meg.
Greit.
Senk hodet.
Forsiktig. Ikke rør deg.
Så, Sankt Sebastian tror at jeg er en terrorist.
Hvilke bevis har du?
Brukte du ikke tiden på Gården
som en agent for et fremmed land?
Hva så? Alle vet det.
Det ble godkjent av direktøren av CIA.
Ja, men du skjulte det for oss alle der.
Bra. Det var poenget.
Nei, poenget er, hvem vet hva du skjuler for oss nå?
Hvem vet hva noen skjuler for noen?
Du er like mye mistenkt som jeg.
Jeg er ikke en morder.
Jeg har aldri drept noen.
Du holdt på å drepe meg en gang.
Hvem vet hva du har gjort siden da?
-Greit, det holder. -Jeg ville tatt det rolig
hvis du ikke vil bli neste i rampelyset.
Han har rett. Bortsett fra meg og ham,
er store deler av livet ditt uten forklaring.
De er forklart, men kanskje ikke så nøye.
Det kommer fra en mann
som tilbrakte et tiår som frivillig vitne til mord.
Jeg dokumenterer historien, jeg lager den ikke.
Tror du at det å trykke på kameraet
er en mildere forbrytelse enn å trykke på avtrekkeren?
Du lot folk dø foran deg,
og du gjorde ingenting for å stoppe det.
Dere skal liksom stoppe terroristene.
Ikke rive hverandre i filler.
Hun har rett. Samme hvilke problemer dere har med hverandre,
hjelper de oss ikke med våre problemer nå.
Og hvorfor skal vi høre på deg?
Ingen av oss vet hvem du er engang.
De eneste som gjorde det
har blitt fjernet herfra.
Hvorfor er du her, Sebastian?
Alle andre har sagt hvorfor, men ikke du.
Dette må være vanskelig for deg.
Særlig med tanke på timingen.
Det går bra.
Med tanke på forklaringen min og alt sammen.
Greit, dere har 17 minutter.
Skal målet få leve eller dø?
Jeg tror jeg fant noe for å lage en dekkhistorie.
Det er fra Williamsburg lokalavis.
For tre år siden
var det et angivelig selvmord ved Camp Peary.
Det står ikke om det var en ansatt, rekrutt eller soldat.
Det gjør ikke noe. Vi kan bruke det.
Caleb igjen.
God timing.
Jeg fikk nettopp klarering til å snakke med deg.
-Hvor da, her? -Det passer like godt her.
Greit, jeg er lutter øre.
På flere måter.
Hva tror du skjer når det er et dødsfall på Gården?
Jeg gjetter på at de planter likene i et lokale
og får rekruttene til å leke rengjørere.
FBI etterforsker.
Vi er CIA sitt politi.
Men noen ganger liker ikke CIA det.
For tre år siden begikk en rekrutt selvmord.
Byrået mistenkte skittent spill, men ble stengt ute.
Og derfor er vi her.
For å finne ut hva som skjedde og få rettferdighet.
Det er bra.
Rettferdighet, ja. Det er viktig.
En god venn av meg begikk selvmord for noen år siden,
og det selvmordet hjemsøker meg ennå,
så jeg har sympati med din søken etter rettferdighet.
Det var i hvert fall det som var meningen.
Ikke sant? Det var det du håpet at jeg skulle si.
Hvis du skal bruke fortiden min til å manipulere meg,
så ikke bruk en historie jeg fant på for å manipulere noen andre.
Andre slag.
Prøv igjen, Ryan.
Bommer du neste gang, er du ute.
Skal vi gå inn igjen?
Vårt svar blir stående.
Det er ikke noe alternativ til et angrep,
så Owen får et "ja" fra vår gruppe.
Ja. Vi er enige.
De syriske myndighetene vil ikke komme med motangrep.
Leigh, ingen telefoner, husker du?
Vi støtter angrepet.
Du får ikke et "ja" fra min gruppe.
Målet er ikke en umiddelbar trussel.
Han har ikke blitt direkte koblet til noe
siden bombingen i Manila i fjor,
og selv de bevisene var tynne.
Men han har vært indirekte knyttet til mange ting.
Jeg har sjekket hele scenarioet,
og det vil kunne stå sin sak, rettslig sett.
-Det blir "ja" fra oss. -Hva med moralsk sett?
Kan vi leve med dette?
Vi kunne det for en time siden.
Alle de relevante kriteriene peker fremdeles mot "ja".
Ingenting har forandret seg.
Men ting har forandret seg. Dette er ikke akademisk lenger.
Dette er ekte.
Vi har ikke råd til å gjøre feil.
Ingen har vel gjort feil før.
-Ja. -Virker helt klart for meg.
Owen sa at makthaverne noen ganger kommer med sladder
for å rettferdiggjøre sine årsaker.
Hvordan vet vi at Nasser er så skyldig som vi har blitt fortalt?
Vi foretok ikke denne etterforskningen.
Vi har det CIA har gitt oss på papiret.
Vi kan ikke være sikre på noe som helst.
Papiret forteller en ganske mørk historie.
Så det er "ja" fra min gruppe også.
Vi snakker om et menneskeliv her.
Ja, en farlig mann, en morder.
Handler dette om Nasser, eller våre standpunkt til dødsstraff?
For selv om jeg ikke tror på det,
så har det ikke noe å si her.
Jeg sier bare at vi ikke har nok informasjon.
Nå som vi faktisk snakker om hvorvidt
vi skal drepe noen, er jeg enig med Alex.
Så klart, Saint Sebastian.
Dette handler ikke om tro.
Jeg vet det, for jeg er katolikk som deg,
og jeg tror at gud ønsker denne mannen død.
Du snakker ikke for gud.
Du burde ikke engang få uttale deg.
Du gjorde ikke jobben.
Greit. Så det er "nei" fra meg, Sebastian og Leigh.
Angrepet skjer ikke. Vi er ikke klare.
Hva driver du med?
Tror du at det å få "nei" -stemmer,
vil hjelpe oppdraget vårt her?
AIC rekrutterer mordere.
Jeg følger samvittigheten min, Ryan.
Jeg vet at dette er lettere for deg.
Du var en soldat.
Tror du at det å drepe ikke plager meg?
Det er aldri lett å ta liv.
Men dette handler ikke om dødelighet.
Dette handler om plikt.
Jeg vet at du er oppbrakt.
Jeg vet at dette ikke bare handler om dette scenarioet.
Men prøv å ikke la det påvirke deg.
Hvordan kan jeg la være?
Fordi det har gått et år.
Fordi det er jobben vår og det å redde den mannen
ikke får Simon tilbake.
Harddiskene er der inne.
Gi meg telefonen. Jeg skal taste inn koden.
På tide å avslutte dette.
Skal det alltid være sånn?
Vente nervøst på at de skal melde tilbake?
Det minner meg om lidelsen ved å vente på
å skulle bytte med Raina når vi var dekkagenter.
Savner du å jobbe med henne?
Vi var så nære.
Vi hadde en sjette sans for hverandre.
Men nå kan jeg ikke hjelpe henne gjennom smerten
som hun må føle i dag,
årsdagen for å ha mistet mannen hun elsket.
Er dere ikke på talefot?
Jo, men det er ikke det samme.
Jeg minner henne om all den smerten.
Jeg vet at det smerter deg.
Jeg smerter meg også.
Er det derfor du har unngått Caleb i dag?
Jeg ringte Miranda.
Hun sa at du var invitert til seremonien.
Claire Haas ordnet det personlig, og du dro ikke.
Det er mange grunner til at jeg unngår Caleb.
De har ikke med Claire å gjøre.
Har de med Leon Velez å gjøre?
For hans mobilnummer
er lagret under Calebs navn på telefonen din.
Jeg snoker.
Jeg sa det.
Jeg så på at du tastet koden din,
og jeg sjekket telefonen din mens du var på do.
Jeg har bare fire "ja" -stemmer.
Jeg trenger en avgjørelse.
Ber om tillatelse til å merke
så snart vi får PID på kjøretøyet.
Jeg kan se kjøretøyet.
Tillatelse til å merke bekreftet.
Vi er på direkten. Er dere klare?
Vi har fremdeles tre minutter på oss.
Det er ingen grunn til å nøle.
Jo, det er det. Det står om en manns liv.
Det er all grunn. Leigh, har du ombestemt deg?
Skulle ønske det, men jeg kan ikke si "ja".
Jeg foretrekker en ren samvittighet.
Med mindre noen kan gi meg ugjendrivelige bevis
på at denne mannen er en terrorist, i stedet for påstander
og intuisjon, så blir "nei" -et mitt stående.
Og hvis denne mannen får leve og bringer
mer vold til folket sitt, til din dørterskel,
til dine barn, Leigh, vil du angre da?
Du har rett.
Dette handler ikke om samvittighet.
Hvis loven er på vår side, sier jeg "ja".
Systemene er klare.
Venter på ordre.
Kom igjen, Sebastian, hva venter du på?
At gud skal si at det er greit?
Hvis du var ved det målet nå,
ville du satt opp kameraet i stedet for å advare noen.
Mens du bruker religionen
til å ta valg for deg, siden du ikke kan ta dem selv.
Akkurat som du har gjort i andre aspekter.
Stemmer ikke det, Harry?
Det er en ting at du gjør narr av meg,
men å få med andre folk, som om det er fakta?
Det var ikke det jeg sa.
En gang for alle, Harry, jeg er ikke homofil.
Jeg har aldri vært det, og vil aldri bli det.
Og at jeg er den første du har møtt
som ikke la seg på alle fire etter å ha møtt deg,
gir deg ikke rett til å drepe min karakter.
Jeg stemmer "ja".
Fyren er skyldig.
Nitti sekunder til målet.
Alex, alle vet hva dagen i dag er for deg.
Alle med nettilgang ved det.
Men ikke la dette handle om hva som skjedde med vennene dine.
Garanter heller at en slik dag
ikke skjer det syriske folket igjen.
Gjør det riktige, slik du gjorde for et år siden, i dag.
Selvfølgelig vil det være vanskelig
å gjøre et slikt valg i dag.
Å ta enda et liv et år etter?
Kanskje du burde avstå fra å stemme.
Owen vil forstå.
Jeg vil bare ikke si "ja" uten all informasjonen.
Man har aldri all informasjonen. Det er umulig.
Man må stole på instinktet.
Jeg har det. Bare ikke nå.
Det må være enstemmig, ikke sant?
Hvis du ikke føler det, så gjør ikke jeg det heller.
I motsetning til resten, er vi ekte agenter.
Jeg er en offiser.
Poenget er at hvis en medoffiser sa til meg
at hun følte at dette var feil avgjørelse,
ville jeg stolt på henne.
-Greit. -Hva da?
Jeg forandrer min stemme også.
Ikke gjør det for meg.
Det er dette vi gjør.
Vi henter informasjon, vi veier valgene,
vi snakker om det og avgjør.
Vi er ikke enslige pistolmenn. Vi er et lag.
Og jeg er på din side.
Ja. Det er jeg også.
Det blir "nei".
Ti sekunder til målet er innen rekkevidde.
Er det alt? Hva skjer nå? Er det over?
Selvfølgelig ikke.
-Gjør det. -Ja, sir.
Du har tillatelse til å angripe.
Tre, to, én.
Bekreftet. Målet er nøytralisert.
Greit.
Disse må ødelegges.
Nei, vi har større overtak hvis vi holder på dem.
Vi kan bruke dem til å forhandle om de andre gislene.
Nei, vi kan ikke det. De er for verdifulle.
De må ødelegges.
Hva er det?
Det er en fjernkontroll for halsbåndene.
Jeg stjal den fra terroristen jeg drepte.
Jeg måtte overbevise deg om at jeg var et offer.
Du kan legge ned pistolen nå.
Du har bare ett skudd igjen.
Skal du virkelig ta sjansen?
Ja, Sebastian, alle har fortalt sannheten.
Hva med deg?
Jeg vil ikke gi dem noe de kan bruke mot meg.
Du kan være en av dem. Alle kan det.
-Hva skjuler du, Sebastian? -Ingenting.
Nei vel? Hvorfor er du her da?
Jeg er her med kona mi.
Jeg er hennes gjest.
Er du her med kona di?
Hvorfor var det så vanskelig å si?
Det var vel ikke det.
Vi må fortsette å lete etter forbindelsen.
Harry i Phnom Penh, Dayana i Brunei,
jeg i Surabaya, men vi kommer ikke nærmere.
Du sa Jakarta.
Stemmer.
Jakarta, men jeg mellomlandet i Surabaya.
Jeg har henne.
Hva? Nei! Herregud, nei!
Hvor tar dere meg?
Nei! Harry!
Dayana!
Det var derfor du var sen i morges.
Det er det du har gjort hele uka.
Ligget med mannen som kan få deg sparket.
Hvorfor?
Hvorfor risikere hele oppdraget for sex?
Du skjønner ikke.
Gjør jeg ikke det?
Han kjenner ikke meg, Nimah.
Han tror at foreldrene mine fremdeles er i live,
at jeg har en søster som står meg nær,
en ekskjæreste jeg fortsatt er venn med,
en enkel jobb i en småby
hvor ingen døde og jeg ikke tok
grusomme avgjørelser som jeg må leve med for alltid.
Når du og søsteren din spilte hverandre,
fikk dere rømme.
Jeg har aldri klart å rømme fra noe.
Pokker ta.
Hvor nære er dere?
-Stoler han på deg? -Jeg vet ikke.
Vi snakker ikke så mye, men jeg tror det.
Ga han deg sitt virkelige navn, hvor han bor, hvor han har vært?
Ja, det gjorde han.
Kanskje du kan komme videre med ham.
Hva om jeg snakket med Miranda om deg som dekkagent?
-Er du seriøs? -Du kan være muligheten
vi har ventet på i saken vår.
Det å være agent betyr å leve med smerten dere forårsaker.
Jeg mener ikke å såre noens følelser.
Jeg mener å ta liv.
Svikte en venn.
Knuse et hjerte.
Smerte kjenner ikke rett og galt.
Den er med deg uansett.
Jeg vet at dere hadde tvil og nølte i dag.
Men jeg vil at dere alle skal vite
at målet som ble drept, var skyldig.
Det var ingen tvil.
Hvorfor sa du at du ikke var sikker da?
Det er lett å leve med et rettferdig drap.
Men å ta samme avgjørelse med usikkerhet,
er det som gjør deg verdig CIA.
Vi drepte en mann i dag.
Ja, en mann som fortjente det.
Det var denne gangen. Men neste gang?
Jeg har måttet gjøre verre ting.
Det vil du også, hvis du blir her.
Han har rett.
Har du ikke merket det?
Prøvene blir vanskeligere, ikke lettere.
Er det greit for deg?
Det CIA gjør her?
Det å trene folk til å drepe og synes at det er greit.
Jeg liker å lese historier for barna mine
om prinsesser som slåss mot monstre
og redder kongerikene sine.
Jeg vil ikke være det monsteret.
Du er ikke det.
Du er prinsessen som kjemper mot dem.
Hvordan vet du det?
Hvordan kan du være sikker?
Fredstilbud?
Det er god whisky.
Ja? Penderyn.
Det er omtrent det eneste gode som har kommet fra Wales.
Hør her,
du og Alex i dag, jeg respekterer det.
Man ser ikke lidenskap og formål hos de fleste
i våre dager, og det jeg sa til Alex var sant.
Som offiserer har vi ikke alltid alle fakta,
men vi har alltid intuisjonen.
Når man gjør det nok,
kan man kanalisere all smerten inn der.
En feil i dag, stopper deg fra å gjøre den i morgen.
Og døden lærer deg vekta av den feilen.
Hør her, Ryan,
samme hva du og Alex gjør her,
skal ikke jeg stå i veien.
Anse det som profesjonell høflighet
fra en dekkagent til en annen.
Takk.
Da jeg sa at jeg ikke skulle stå i veien,
mente jeg ikke at jeg ikke finner det ut.
Jeg er i en annen klasse, så mine folk
vil gå rett til sjefen din, men på den annen side
så slipper du å ha ansvaret for å si det til meg.
Alex må være veldig trist etter dagen i dag.
Hun burde være med en hun elsker.
Og hva får deg til å tro at hun elsker meg?
Dra nå.
Jeg skal dekke for deg.
Du er en av dem.
Jeg visste du ikke ville tro meg, hvis jeg prøvde å forklare det.
Jeg er fra CIA.
Jeg har en plikt til å sikre disse harddiskene,
i stedet for å ødelegge dem.
Det handler om nasjonal sikkerhet.
Jeg er så glad jeg ikke ble den du er.
Men neste gang jeg ser deg, dreper jeg deg.
Du får ikke se meg igjen.
Adjø, Alex.
De var ikke dekknavn fra CIA.
Jeg beklager, men nå vet du i hvert fall det.
Du lyver.
Du fant de dekknavnene i databasen.
Du vet hvem de tilhører, men du vil ikke si det.
Jeg har gitt dem livet mitt.
Jeg har brukt femten år på å gi dem de perfekte soldatene
de ba om, og jeg gjør det fordi
det er det nærmeste jeg kommer det jeg vil,
det jeg mistet.
Så hvis du vet at det jeg har gjort her,
er en nøye utført løgn, ville jeg...
Du må la dette gå!
-For din egen skyld. -Jeg trenger ikke beskyttelse.
Jeg trenger svar.
Hvis det skjedde på annet vis, vil jeg ha rettferdighet.
Tror du at fordi du lærer andre hva de skal gjøre,
så ville du overlevd en dag der ute?
Hva er dekket ditt?
En fast ansatt professor?
Er dommer som er enkemann?
Hvor langt skal det ta deg i Bangladesh,
eller Egypt, eller Syria?
Uansett hvilken informasjon jeg gir deg, vil svaret være det samme.
Feltkarrieren din er over,
og alle i CIA vet det, bortsett fra deg.
Etter så lang tid borte fra felten,
tenkte jeg du ville ha fått perspektiv.
Jeg er her foran deg,
og alt du kan fokusere på, er drømmene som ikke gikk i oppfyllelse.
Jeg beklager.
Jeg var så fokusert på dagens scenario,
at jeg ikke så hvor mye du gikk igjennom.
Og det fokuset var min metode for å unngå den smerten.
Kanskje jeg trenger å glemme.
Gå videre.
Det går ikke vekk.
Og vi må hedre det, og hedre ham.
Er du klar?
Hva kalles denne seremonien?
En avduking.
Nøyaktig ett år etter et dødsfall i den jødiske troen,
blir gravsteinen inngravert.
Og hva er de?
Det er en tradisjon å plassere en stein på gravsteinen.
Det er et symbol på det varige nærværet
til den avdødes liv og minne.
Tradisjonen sier også at de nærmeste
skal resitere den sørgendes Kaddish.
Men vi har ikke ti stykker til en minjan.
-Hvis ingen sladrer, går det bra. -Kan du gjøre det?
Sebastian.
Den historien jeg fortalte deg, var ikke en historie.
Jeg sa det bare til Ryan, fordi det ikke er hans sak.
Jeg beklager hvis jeg gjorde deg ukomfortabel.
Jeg vil aldri gjøre det mot noen.
Jeg bryr meg ikke.
Leigh.
-Leigh, er alt i orden? -Hva skjedde?
Jeg stilte meg spørsmål om hvor jeg har vært det siste året.
Jeg sa at jeg bare var i Surabaya på vei til Jakarta.
Jeg vet ikke hvorfor de brydde seg.
Hva er den lyden?
-Nei! -Herregud!
Leigh.
Raina, jeg har vært i Surabaya. Jeg vil ikke dø.
Slapp av.
Jeg lover å bli hos deg.
Hvor tar dere oss?
Harry! Hjelp meg!
Harry!
-Herregud! -Jeg er med deg.
Nei!
Du hadde rett.
Dayana kan være en av dem.
Takk. Planen din virket.
Oversatt av: Audun Magnus Moss