Vreau să mă revanşez faţă de tine. Nu ţi-am fost alături.
Am avut o presimţire. Ştiam că eşti AIC.
Încerc să repar răul făcut de fiica mea.
- E însărcinată. - Am pierdut un copil.
Tatuajul îl leagă de o grupare condusă de Conor Devlin.
- Irlandez de modă veche. - Fiul său se laudă sus şi tare.
- Trebuie să ajungem la bătrân. - Înainte să ajungă el la noi.
Aţi greşit că nu m-aţi omorât.
Îi voi omorî pe toţi cei dragi vouă.
NICĂIERI NU E CA ACASĂ
E fiica mea. Cum s-a întâmplat ?
A fost înjunghiată de mai multe ori. Fără martori sau înregistrări video.
E vina ta.
Niciun părinte n-ar trebui să treacă prin asta.
A avut probleme în închisoare ?
- Cine ştie ? Lydia avea mulţi duşmani. - Şi noi avem.
Stai. Ce sunt astea ?
Răni defensive.
Au fost făcute intenţionat.
De unde ai luat astea ?
Arhivele Scotland Yard.
Ce este ?
- Probabil nimic. - Ce este ?
Ce se petrece ?
Sunt similare cu cele de pe Lydia. La ce mă uit ?
Poze de la locul unei crime.
O serie de crime IRA din anii '70.
Nu înţeleg.
Trei linii, ca acest simbol Galic.
Poate însemna echilibru. Sau pentru unii...
răzbunare.
Conor Devlin ?
- Am primit un telefon. - Ce s-a întâmplat ?
Au găsit-o pe sora mea în apartament.
Moartă.
Am ajutat-o să găsească apartamentul.
Şi să se mute.
I-am plătit şi chiria când am putut.
Puteţi să ne lăsaţi singuri ? Mulţumim.
Îmi pare rău, Mike.
- Nu sunt semne de efracţie ? - Nu.
Crezi că a deschis unui străin ?
Nu, dacă m-a ascultat.
- Aţi găsit amprente ? - Mii. O să mai dureze.
- Devlin ne atacă familiile, nu ? - Da.
Atunci, nu vom găsi amprente.
- Ucigaşul a fost profesionist. - Şi profesioniştii greşesc.
Ce este ?
- Ce ? - Mai ia o conservă !
Am prins-o !
O voce prietenoasă prinde conserva.
"Lasă-mă să te ajut cu sacoşele."
Voi lua amprente de pe conservă.
- Să ne protejăm familiile. - Da. Mă duc să vorbesc cu Devlin.
Merg cu tine. Vreau să-l privesc în ochi, ca şi tine.
PENITENCIARUL RIKERS, NEW YORK
E doar o chestiune de timp înainte să te iau în Irlanda.
- Cine e asta ? - Bună întrebare.
Ai devenit o femeie pe cinste. Fratele tău trebuie să fie mândru.
O să-ţi şterg rânjetul de pe faţă când o să te duc acasă.
Sunt în mijlocul unui interogatoriu.
Owen Hall, director adjunct FBI. Tu cine eşti ?
Fiona Quinn, MI-5.
A mea e mai bună.
Guvernul vostru m-a autorizat să-mi interoghez suspectul.
Suspectul tău ? Devlin ne-a omorât rudele.
Tocmai de-asta nu puteţi vorbi cu el.
O să mă retrag dacă o să mi-o ceară cineva cu autoritate.
Eu am autoritate. Stai în banca ta !
L-am urmărit timp de 11 ani.
E căutat pentru crime împotriva Irlandei.
Irlanda poate sta la coadă.
- Cum te numeşti ? - Mike McQuigg.
- Un irlandez get-beget. - Nu suntem rude, cucoană.
Mie mi-a ajuns ! Mă laşi să intru acolo sau nu ?
Dle Hall, tu eşti acolo ?
Dacă dai buzna şi îl baţi, îi dai exact ce vrea.
- Are dreptate. - A omorât-o pe Jessie.
- De ce ai venit ? - Să-i pun capăt.
Ba nu. Ai venit să-l pedepseşti.
Asta nu-ţi va da ce vrei, crede-mă.
- Stăm cu mâinile în sân ? - N-am spus asta. Intru singur.
- Nu. - Nu e o rugăminte. Rămâneţi aici !
Măi să fie ! Sunt cea mai populară fată de la bal.
Cărui fapt datorez onoarea, director adjunct Hall ?
E o greşeală. Exact asta vrea.
- Nu-l cunoşti pe Owen Hall. - Nu-l cunoşti pe Conor Devlin.
De unde ştiai că sunt afară ?
Sunt clarvăzător. Se trage din familie.
Mai puţin fiul meu.
Altfel, ar mai fi trăit şi astăzi.
- Mă condamni pentru moartea lui ? - Împărţim vina, nu crezi ?
Şi amândoi trebuie să plătim.
- Ce să plătim ? - Preţul Domnului.
E teribil când copiii plătesc pentru păcatele părinţilor.
- N-aş avea de unde să ştiu. - Nu ?
- Nu ceda un centimetru. - Nu va ceda.
- Cu cine ai vorbit afară ? - Nu mă lasă la telefon.
- Tu trebuie să ai resurse. - Sunt doar un străin aici.
Ai spus că ne vei omorî toate persoanele dragi.
Cum merge ?
Nu mă mai interesează răzbunarea, dle Hall.
- Asta nu va merge. - Ce ?
Conor Devlin nu-i va spune nimic.
Se va bucura când şeful tău va ceda.
Negrii sunt amuzanţi...
Poftim ?
Daţi întruna din gură, dar nu ajungeţi nicăieri.
Despre ce vorbeşti ?
Alergaţi pe stradă,
cu bentiţe, cu maşini joase şi cum vă făliţi...
Cum îi spuneţi ?
Cu "caşcavalul" şi cu armele voastre, şi nu faceţi decât
să vă omorâţi între voi.
- Ştii cum sunteţi ? - Cum ?
Previzibili.
Dacă voiam să omor un negru după gratii,
ştii pe cine aş angaja ?
Alt negru.
- Am terminat. - Te simţi mai bine, fiule ?
Ştiu că puţină violenţă unge rana.
Nu te văd patru ani, apoi apare brusc un poliţist ca să mă "protejeze".
- Ce se întâmplă, Alex ? - Şi mie îmi pare bine să te văd.
Mă pedepseşti că n-am venit de Ziua Recunoştinţei ? Am avut pană.
Nu, tată. A intervenit ceva la muncă.
Trebuie să ne ascundem la casa lui Shelby din Westchester.
- Deci mă pedepseşti. - Doamne !
- M-am mirat că m-ai contactat. - De ce, mă rog ?
Poate pentru că sunt aici de opt luni
şi fratele meu mai mare nu m-a scos la o masă.
Apoi, când apari, mă scoţi de la cursuri şi mă aduci în chestia asta.
- Asta e maşina ta ?! - Tu ai fost ocupată cu şcoala.
- Eu am fost ocupat cu munca. - Unde mergem ?
- Acasă la o prietenă. - O petrecere ?
- Ceva de genul ăsta. - Cu colegii de muncă ?
Cu oameni plictisitori din asigurări ? Omoară-mă acum !
Vreau să te porţi frumos, Maisie. Poţi face asta, te rog ?
Dumnezeule !
- Sunt pentru aparenţe. - Termină !
Nu ştiu că eşti gay ?
Du-te de aici !
Am fost singura persoană care a acceptat. Du-te dracului !
- Să mă duc dracului ? - Pentru că ai plecat.
Nu mi-ai trimis nici măcar o urare de la mulţi ani
sau o felicitare când am născut.
- Ai un copil ? - Sigur că nu !
Asta e ideea, nu ai fi avut de unde să ştii.
Când voiai să-mi spui că te-ai mutat în nord ?
- Părea mai uşor să las lucrurile aşa. - Adică, fără să ne vorbim.
Nu merg nicăieri până nu-mi spui ce se întâmplă.
Să ghicesc, e strict secret ?
Exact ca tatăl tău.
Mă tot îndepărtezi, mamă, dar încerc să-ţi salvez viaţa.
Am văzut înăuntru un bărbat tulburat,
şi nu era cel cu cătuşe.
- Poţi să-l condamni ? - Înţeleg prin ce treceţi amândoi.
Nu sunteţi singurii care aţi pierdut pe cineva.
- Dar nu o să-l prindem aşa. - Spune-mi cum.
Dacă aş fi ştiut, n-ar fi scăpat din Irlanda.
- Şi crezi că-l poţi convinge acum ? - Nu am venit pentru asta.
- Am venit să-l preiau. - Cum adică ?
Avem un martor nou care e dispus să-l toarne.
Am cerut extrădarea. Îl voi duce acasă pe Devlin.
Am găsit ceva după amprentele de la sora ta.
Asasinul e o fostă MI-5. Se numeşte Maya Church.
- Trebuie să dau un telefon. - Cu ce se mai ocupă acum ?
A murit acum patru ani.
Află ce poţi de la ea. Ţinem legătura.
O să fie frumos cu casa plină.
- Ce spuneai că sărbătorim ? - N-am spus.
Arată ca prostia aia de Downton Abbey.
O familie de bogătaşi şi nişte săraci care îi pupă în fund.
Fundul sus, fiule.
Dick ! Îmi pare bine să te văd.
El este George, administratorul casei. Practic, e din familie.
- Dacă ai nevoie de ceva, spune-ne. - Ai şi un valet ?
- Nu-mi trebuie decât un pătuţ şi oliţă. - Să te conduc.
- Cum să-l fac să nu mă urască ? - Joacă fundaş pentru Steelers.
- Alex ? - Bună !
Ea este Maisie, sora mea.
Şi eu sunt la fel de şocată.
Îmi pare bine să te cunosc. Harry vorbeşte tot timpul despre tine.
Isteaţă fată.
- Tu cu ce te ocupi la firmă ? - Alex e la Resurse Umane.
- Resurse umane ? - Da.
Iubito, îţi iroseşti talentul.
- E o situaţie curioasă. - Ea e mama mea, Sita.
Va fi un dezastru, nu-i aşa ?
E ca o fortăreaţă. 30 hectare goale, pază puternică.
E locul perfect să ne protejăm familia de asasinii lui Devlin.
- Cât timp nu ne omorâm între noi. - Da...
Hai să mergem, Duke !
Devlin comunică cu Maya Church la telefon.
Uşurel, omul peşterii. Cărţile n-au nicio vină.
Ar trebui să stea la carceră, nu să citească cărţi.
Ar trebui să fie în pământ.
ARTA RĂZBOIULUI, DE SUN TZU
Ce îmi poţi spune despre Maya ?
Acum cinci ani, a lucrat la un caz împotriva unei familii din Dublin.
Revoluţionari care au plecat pe cont propriu.
- Familia lui Devlin ? - Apropiaţi.
A fost văzută intrând într-o biserică care a explodat cu 33 de oameni înăuntru.
I-am găsit amprentele în apartamentul surorii mele.
Aparent...
Ia te uită !
- Hai ! Încă una. - Gata, ajunge !
- Fă-ţi poze singură. - Ce înseamnă asta ?
- Stai... Chiar trebuia să faci asta ? - Da.
- Cine vrea ceva de băut ? - N-am venit la o petrecere.
Vrea să-mi spună cineva ce se întâmplă ? Suntem în pericol ?
Să vorbim deschis, şefule ! Cine vrea să ne omoare ?
Se numeşte Conor Devlin.
Acum trei zile, a omorât-o pe fata mea.
Şi ieri, pe sora agentului McQuigg.
- E un joc de team-building ? - Nu chiar.
- Ne atacă familiile. - Vorbeşti serios ?
- Vorbeşte serios ? - De ce noi ? Ce i-aţi făcut ?
E vina mea.
L-am omorât pe fiul lui, iar acum se răzbună.
Nu e vina nimănui. Ne-am făcut datoria.
Scuze, am rămas puţin în urmă. Ce lucraţi voi ?
Maisie...
Sunt agent FBI.
Mă scuzaţi, creierul meu nu poate procesa toate astea.
- O să vorbim... - Cred şi eu.
Sunteţi aici ca să nu păţiţi la fel
ca fiica mea.
Maisie.
Noi n-am fost niciodată apropiaţi.
A fost alegerea ta, Harry, nu a mea.
Nu sunt mama sau tata.
Nu trebuia să mă abandonezi şi pe mine.
Mamă...
- Cât vom sta aici ? - Până lămurim situaţia.
Adică, până îl prindeţi pe criminal.
- Da. Lasă-mă să te ajut... - Ai pus o ţintă pe spatele meu.
M-ai ajutat destul.
"Am aflat ceva."
Era un singur număr pe telefonul lui Devlin.
I-am luat urma până într-o zonă rurală din comitatul Suffolk.
E în mijlocul pustietăţii.
Un tip ca Devlin n-a luat telefonul ca să sune la o fermă.
Ferma e la 400 m de telefonul public. Vedeţi a cui este.
Famous Seamus.
O companie de dulciuri din Dublin. Au trei terenuri.
Să ghicesc, nu fac dulciuri acolo.
Eu, Harry şi Jocelyn mergem să verificăm.
E ciudat că prefer să-mi încerc şansele cu un asasin decât să vorbesc cu mama ?
Eu îi prefer pe amândoi în faţa lui Dick Booth.
- Atât de bine merge ? - Toată lumea mă place.
Ai grijă !
Nu vorbi când trag, băiete.
Bine, Westchester. Arată-ne ce poţi !
Trage.
- Eşti cea mai bună de la Quantico ? - Cred că mi-a intrat ceva în ochi.
N-ai nimeri nici o maşină.
Trage.
- Lovitură parţială. Tot se pune. - Pe dracu' ! A zburat cina noastră.
Te descurci mai bine să-i ţii poşeta.
Ţi-a intrat ceva în ochi ?
N-am vrut să-l întrec pe tatăl tău.
E mândru, ca fiul său.
Tânără Quinn, lucrezi cu un yankeu.
Îţi trădezi poporul până la capăt.
Strămoşii tăi ar fi mândri.
- Ştii cine sunt ? - N-am avut plăcerea.
Ai ordonat asasinarea surorii mele.
Cum am făcut asta, flăcăule ?
- Ar trebui să-mi spună ceva ? - Ai sunat la un telefon public.
Ştiai că mai există telefoane publice în SUA ?
- Eu nu ştiam. - Am găsit casa, Devlin.
Vorbeşti în dodii, fiule.
- Despre ce casă vorbeşti ? - Casa lui Maya.
Ce e, Conor ?
Povesteşte-mi despre sora ta, dle McQuigg.
- Nu-i răspunde. - Te rog, dă-mi un motiv să te omor.
Se pare că ţi-am dat deja unul.
Să mergem.
Să mergem !
Am văzut ce ţi-a spus.
Fosta soţie.
Da...
Ar trebui să vorbeşti despre asta.
Casa e goală. Am deschis uşa din spate.
Haideţi !
- Ne-ai lipsit la tragere. - Nu-mi plac armele.
- Îţi place Al Doilea Amendament ? - Mai vreţi vin ?
Nu, mulţumesc.
Deci, sunteţi de la FBI, dar un FBI mai secret.
- Cam aşa este. - Şi ce faceţi ?
Ştii tu, ceva normal... îi urmărim pe cei răi,
apărăm oameni, dezarmăm bombe nucleare.
Şi de ce această secretomanie ?
Pentru că operează în neoficial, la limita legii,
şi asta înseamnă că dacă sunt prinşi, ţara lor îi va renega.
Corect ?
Scuzaţi-mă puţin.
Care e problema ta, mamă ?
După tot ce ţi-a făcut FBI,
ţie şi familiei tale, te-ai întors.
De asta n-ai răspuns ? Te-am sunat, ţi-am lăsat mesaje.
De ce te porţi de parcă sunt duşmanul, când vreau să te apăr ?
- Pentru că e mai simplu. - Mai simplu decât ce ?
Când mă uit la tine, Alex, văd în continuare
acea fată neînfricată care o lua înaintea tuturor.
Erai atât de sigură că ceva bun te aşteaptă în faţă.
Nu mai sunt o fetiţă, şi am învăţat acum multă vreme
că în faţă nu sunt numai lucruri bune.
Slujba asta te-a învăţat asta.
Nu, mamă. Tu m-ai învăţat asta.
Nu ai nicio idee cum este să ai un copil pe care să-l pierzi.
Ştiu...
Ştiu.
Ce este ?
Am fost însărcinată, mamă.
Şi pe urmă...
s-a întâmplat ceva la serviciu, şi l-am pierdut.
Iar acum...
Nu ştiu.
Simt că e numai vina mea.
Nu ştiu ce să fac. Nu mai ştiu cine sunt.
Eşti suma deciziilor tale.
Asta eşti.
Dar să-ţi spun care e secretul.
Ultima ta decizie proastă nu te defineşte.
Revin imediat.
Ce se întâmplă ?
- Te simţi bine ? - Da, sunt bine. Ce se întâmplă ?
S-a declanşat unul dintre senzori.
- Poate fi o căprioară. - Sau Maya.
- Orice ar fi, se mişcă. - Direct spre casă.
Shelby, ştii casa mai bine ca oricine. Noi mergem afară.
Stai pe loc !
Cine naiba eşti ?
Vino pe aici.
- Chiar era nevoie să mă loveşti ? - Greşeala mea...
Devin agitat când găsesc străini înarmaţi care mă pândesc.
Eram în maşină şi am văzut lumini. De obicei, e întuneric.
- Am vrut să văd că nu sunt hoţi. - Şi tu lucrezi pentru Devlin ?
Cine naiba e Devlin ?
- Shelby, tu eşti ? - Te cunosc ?
- Spune că e vecinul tău. - E relativ.
Casa părinţilor mei e la trei km.
Sunt Ben Hardington. Părinţii mei sunt Stephanie şi Richard.
Îmi amintesc de familia Hardington. Veneau vara.
Da ? Ce cauţi aici iarna ?
Nu că te priveşte, dar părinţii mei au murit anul trecut.
Într-un accident de maşină. Vând proprietatea.
Nu-ţi aminteşti de mine ?
Ne-am întâlnit la petrecerea părinţilor tăi.
Eram la facultate. Tu erai o puştoaică.
- Îmi pare rău, nu-mi amintesc. - Era o petrecere în alb.
- Asta îmi amintesc. - Minte, Shelby !
Mi-a ajuns ! Calmează-te... Vreau să scot portofelul.
Orice puşti de 17 ani poate face rost de un act fals.
- Care e problema ta ?! - Calmaţi-vă cu toţii !
Avem destui oameni nervoşi aici.
Poţi să aştepţi până îţi confirmăm identitatea ?
- Ar trebui să mă duc acasă. - Nu pleci nicăieri.
Să ne împrăştiem şi să căutăm indicii.
Dumnezeule !
- Mai durează ? - Sunt sigur că nu mai durează mult.
Muştar ?
Ben Hardington, promoţia Haverford '91, părinţii au murit anul trecut.
- Povestea lui se verifică. - Un profil online, mare lucru.
- Şi Biroul de Permise ? - Lucrează cu un fost spion.
- Ştie lucruri despre familia mea. - S-a documentat.
Ce vrei să faci, Ryan ? Să-l împuşti ?
Nu încă. Ar trebui să-l închidem în pod.
- Şi dacă e nevinovat ? - Atunci, vom fi asaltat un civil.
Nu, nu-l închidem.
O să-l supraveghem. Nu e înarmat.
Ce naiba faci ?
Tai sendvişul făcut de George.
Ce oameni !
- Unde e George ? - L-a scos pe Duke afară.
- Cred că George a declanşat un senzor. - Mă duc să verific.
Doamne !
Uite aici !
Cine e asta ?
Asta e Maya.
Ce naiba face ?
Owen !
Sunt şi planurile de la casa lui Shelby.
Doamne ! Are şi toată schema sistemului de pază.
- Trebuie să ne întoarcem imediat. - Opreşte-te !
Nu mişca !
- Ce e asta ? - O placă de presiune.
E o bombă.
Dacă ne dăm jos de pe ea, tot acest loc va exploda,
odată cu noi.
Ar fi stânjenitor dacă n-am fi pe cale să murim.
Nu vom muri.
Păi... n-aş fi atât de sigur.
Ăsta e senzorul.
Maya stătea fix în locul ăsta.
De ce s-a oprit aici ?
Poate că cerceta casa şi îşi făcea planul de atac.
Uite !
S-a dus în direcţia aia. Să mergem !
Femeia care încearcă să ne omoare e afară ?
Cum ne-a găsit ?
Nu ştiu, dar se ocupă Alex şi Ryan. Rămâneţi calmi.
În ce naiba m-aţi băgat ?
- Cine eşti ? - Sunt vecinul.
- Stai în spate ! - Nu strică încă o pereche de ochi.
Mai ales, una care vede căprioara la 200 m.
N-am văzut căprioare care omoară.
Eu n-am nimic de-a face aici. Mă duc acasă.
Ben, nu ! Poate fi periculos.
- Te simţi bine ? - Da... Sunt puţin ameţit.
Poţi să-mi dai nişte gheaţă pentru cap ?
Sigur. Staţi cu ochii în patru. Revin imediat.
Îmi pare rău pentru asta.
- Stai ! Ceva nu e în ordine. - Ce este ?
Dacă vrei să ataci casa, de ce te duci încolo ?
Ne atrage afară.
- Du-te ! - Ce ? Nu te las aici.
Fie mă laşi pe mine aici, fie pe Shelby, acolo.
Alergi mai repede ca mine. Pleacă ! Mă descurc.
- Unde e Shelby ? - S-a dus în pivniţă după o lanternă.
Ne-a adus lanternele pe masa din bucătărie.
Te mai întreb o dată.
- Unde e Shelby ? - Are un cuţit !
Mergeţi la baie şi încuiaţi uşa ! Grăbiţi-vă !
- Tată, te simţi bine ? - N-am nimic. Du-te după el !
Duke !
Dumnezeule.
Duke, de ce eşti plin de sânge ?
Când am călcat pe placă,
am închis circuitul.
Dacă putem face o buclă...
Putem tăia semnalul la placă fără să fim făcuţi bucăţi.
- Harry ! Trebuie să facem o buclă. - Sigur că da.
Identifică firul care...
vine la placa de presiune.
E un mănunchi de fire aici. Ştiţi ceva ?
În filme, sunt doar unul albastru şi unul roşu.
IRA a folosit mereu bombe cu plăci de presiune.
- Trebuia să fi anticipat. - Toţi trebuia.
George ! Doamne !
Ryan ! În spatele tău !
Mersi, iubito.
Cât de siguri suntem că va merge ?
Cât de siguri suntem ?
M-ai întrebat ce mi-a spus fosta soţie la înmormântare.
N-a spus doar că a fost vina mea.
A spus că merit să mor singur
pentru că n-am protejat-o pe fata noastră.
N-a fost vina ta...
Şi nu eşti singur.
Să vedem.
Trei,
doi...
George...
- E numai vina mea. - Nu e vina ta.
Devlin e de vină.
Nu am realizat până nu l-am văzut.
George e singura mea familie rămasă.
Ba nu.
Vino, Duke !
Deci, ai dezarmat o bombă adevărată ?
Da... Era doar o bombă simplă, cu placă de presiune şi circuit închis.
Cam aşa ceva.
Îţi datorez nişte scuze, şi nu doar pentru asta.
Când am plecat de acasă, n-am vrut să mai fac parte din familie.
- Dar nu trebuia... - Te rog, taci din gură.
Lasă-mă să vorbesc.
Aveam nevoie de un nou început.
Asta credeam că fac.
Nu trebuia să fiu nemilos, dar am fost.
Nu trebuia să... te bag la grămadă cu ei, dar am făcut-o.
În acel moment, am crezut că pot lăsa totul în urmă,
dar am greşit.
Aveai doar 11 ani
şi mă iubeai.
Încă te iubesc.
Cum poţi să mă mai iubeşti ?
Spre deosebire de alţii, nu sunt nesimţită.
Era să mor aseară. A fost traumatizant.
Dacă a fost nevoie să înfrunt o asasină
ca să-mi recuperez fratele, atunci eu cred că a meritat.
Ăsta e momentul în care îţi iei sora în braţe, fraiere.
- Te simţi bine, Dick ? - E doar o zgârietură. Voi supravieţui.
Şi el trăieşte mulţumită ţie. Ai tras exemplar.
- N-a fost nimic. - Ţi-a intrat ceva în ochi ?
E o partidă bună, fiule.
Şi tu eşti.
Ţi-au dat calmante ?
Gata. Mergem ?
Mulţumesc.
- Pentru ce ? - Că mi-ai salvat viaţa.
Nu te-am sunat
pentru că nu mai merit să fac parte din viaţa ta.
Sunt mama ta, şi nu ţi-am fost alături la nevoie.
Poate că nu...
Dar îţi spun un secret.
Ultima ta decizie proastă nu te defineşte, nu-i aşa ?
Vino aici.
Te voi suna să luăm cina săptămâna viitoare,
iar tu vei spune da.
Da.
Bine. Hai acasă !
- Gata joaca, amice ! - A mai murit un discipol din cauza ta.
Ce păcat ! Crezi că eşti un erou pentru poporul irlandez ?
Când va fi aprobată cererea de extrădare,
şi vei fi pus să plăteşti pentru ce le-ai făcut,
ei vor turna whisky pe mormântul tău.
Vine Judecata.
Traducerea: Alexandru Neagoe