Ana. Elsa. -Vreme je za spavanje.
Uh-oh. Princeze su zarobile zle čini snežnih goblina.
Brzo, Elsa! Napravi princa! Jednog lepog!
O, ne! I princ je zarobljen.
Koga briga za opasnost kad je tu ljubav?
Ana.
Poljupci neće spasti Šumu.
Izgubljene vile zapomažu.
Kakav zvuk pravi žirafa? Nema veze.
One bude kraljicu vila koja skida čini i sve spasava!
I svi se venčaju!
Čega se to igrate? -Začarane šume.
Princ i princeza... -Takvu začaranu šumu nikada nisam video.
Ti si video začaranu šumu? -Čekaj, molim?
Jesam. Jednom.
I nikad nam nisi pričao o tome?
Pa, sad mogu, ako...
Dobro. Odmah. -Ispričaj nam odmah.
Siguran si?
Vreme je da saznaju.
Hajde da kasnije napravimo velikog sneška.
Ako mogu da se smire i slušaju.
Tamo daleko, što je severnije moguće,
beše jednom veoma stara i veoma začarana šuma.
Ali ona nije bila čarobna zbog čini goblina i izgubljenih vila.
Nju su štitili najmoćniji od svih duhova,
duhovi vazduha,
vatre,
vode
i zemlje.
Ali bila je i dom tajanstvenih Severaca.
Da li su Severci bili čarobni, kao ja?
Ne, Elsa. Nisu bili čarobni.
Samo su koristili darove Šume.
Živeli su potpuno drugačije od nas,
ipak, obećali su da će nam biti prijatelji.
U tu čast, vaš deda, kralj Runard, izgradio im je moćnu branu
da bi ojačao njihove vode.
To je bio dar mira.
Veliki dar mira.
Ja sam imao veliku čast što sam išao u Šumu da to proslavimo.
Ispravi se, Agnare.
Nisam bio spreman za ono što će taj dan da donese.
Nismo bili pažljivi.
Bili smo očarani.
Osećao sam se tako
čarobno.
Ali nešto je krenulo po zlu.
Počeli su da nas napadaju.
Stani iza mene.
Bila je to brutalna borba.
Vaš deda je...
Oče!
...ubijen.
Borba je razbesnela duhove.
Pazite!
Svoju magiju su usmerili protiv svih nas.
Čuo se glas
i onda me je neko spasao.
Rečeno mi je da su duhovi tada nestali.
I da je moćna magla prekrila Šumu.
I sve zarobila.
Te noći sam se vratio kući kao kralj Arendela.
Tata, pa to je bilo neverovatno.
Ko god da te je spasao, volim ga.
Voleo bih da znam ko je to bio.
Šta se desilo duhovima?
Šta je sad u Šumi? -Ne znam.
Magla je i dalje tamo.
Niko ne može da uđe.
I niko od tada nije ni izašao.
Tako da smo bezbedni. -Da.
Ali Šuma bi mogla opet da se probudi.
Zato moramo da budemo spremni za svaku moguću opasnost.
Kad smo kod toga, vreme je da poželite ocu laku noć.
Ali ja imam toliko pitanja.
Sačuvaj ih za neko drugo veče, Ana.
Znaš da nisam tako strpljiva.
Zašto su nas Severci napali?
Ko napada ljude koji ti nešto poklanjaju?
Stvarno misliš da će Šuma ponovo da se probudi?
To samo Atohalan zna.
Okta-ko-šta?
Kad sam bila mala,
majka mi je pevala pesmu o posebnoj reci Atohalan,
koja je čuvala sve odgovore o prošlosti.
O tome gde pripadamo.
Hoćeš li da nam otpevaš? Molim te?
Dobro. -Šćućuri se.
Ušuškaj se.
Tamo gde severac
Miluje more
Tamo je reka
Prepuna sećanja
Spavaj, dušo moja, živa i zdrava
Jer u ovoj reci, sve je, znaj
U vodama njenim
Dubokim punim istine
Leže odgovori
I putanja tvoja
Zaroni duboko u njen žubor
Ali ne previše, jer ćeš potonuti
Da, pevaće onima koji čuju
I u njenoj pesmi, sva čarolija leži
Ali možeš li da se suočiš s onim čega se najviše plašiš?
Možeš li da se suočiš s onim što reka zna?
DrSi predstavlja ZALEĐENO KRALJEVSTVO II
Tamo gde severac
Voda može da pamti.
Tamo je mati
Prepuna sećanja
Dođi, dušo, dođi kući
Kad sve je izgubljeno
I onda opet nađeno
Vaše veličanstvo. Spremni su.
Izvinite.
Dolazim.
Čujete li to? -Šta?
Nema veze.
Uživaš u svojoj novoj ledenoj zemlji, Olafe?
Ja živim svoj san, Ana.
Kako bih voleo da ovo traje zauvek.
Pa, ipak, promena doba nas izaziva svojom lepotom. -Šta je to?
Izvini. Zbog zrelosti sam poetičan.
Reci mi, ti si starija i stoga sveznajuća,
da li te ikad brine pomisao da ništa nije zauvek?
Ne. -Stvarno?
Jedva čekam da ostarim kao ti
i da ne moram da brinem o važnim stvarima.
Nisam na to mislila.
Ja ne brinem jer, pa, imam tebe i Elsu i Kristofa i Svena
i kapije su širom otvorene i više nisam sama.
Da, vetar je malo hladniji
I svi smo malo stariji
I oblaci idu dalje sa svakim jesenjim vetrićem
Petar tikva je postao đubrivo
I moje lišće je malo tužnije i mudrije
Zato se oslanjam na nešto što traje
Da, neke stvari se nikad ne menjaju
Kao dodir tvoje ruke u mojoj
Neke stvari su uvek iste
Kako se eto nas dvoje slažemo
Kao stari kameni zid koji se nikad neće srušiti
Neke stvari su uvek prave
Neke stvari se nikad ne menjaju
Kao što ja tebe čvrsto držim
Lišće već pada
Svene, kao da nas budućnost zove
Hoćeš da kažeš da ćeš večeras da klekneš?
Da, ali meni uopšte ne ide dobro planiranje ovih stvari
Kao što su sveće i izvlačenje prstenja
Možda romantiku treba da prepustiš meni!
Da, neke stvari se nikad ne menjaju
Kao ljubav koju osećam prema njoj
Neke stvari su uvek iste
Kao što su irvasi jednostavniji
Ali ako se obavežem
i potpuno vežem
Znaću šta treba da kažem i uradim!
Je l' tako?
Neke stvari se ne menjaju
Svene, sav pritisak ti nosiš
Vetar ne staje
Da li zato čujem ovaj zov?
Da li nešto dolazi?
Nisam sigurna da želim da se stvari uopšte menjaju
Ovi dani su dragoceni
Ne smem da dozvolim da nestanu
Ne mogu da zaledim ovaj tren
Ali zato mogu da izađem i iskoristim ovaj dan!
Vetar duva malo hladnije
I svi izgledate malo starije
Vreme je da budemo zahvalni za ono što imamo
Pod jesenjim nebom
Uvek ćemo živeti u kraljevstvu izobilja
To je za dobro svih!
Obećavam da će se zastava Arendela zauvek vijoriti!
Naša zastava će se zauvek vijoriti!
Naša zastava će se zauvek vijoriti Naša zastava će se zauvek vijoriti
Neke stvari se nikad ne menjaju
Okreneš se i vreme je otišlo
Neke stvari su uvek iste
Iako budućnost ostaje tajna
Neka naša sreća potraje Neka prošlost ostane prošlost
Vreme brzo prolazi, istina je to
Neke stvari se nikad ne menjaju
Ja te čvrsto držim
Čvrsto te držim
-Čvrsto te držim
Čvrsto ja te držim
Dobro. Lav?
Grizli?
Čudovište? -Mrki medved?
Ljuto lice? -Crni medved?
Hans?
Neponovljivo čudovište? -Tvoja najveća greška u životu?
Nije hteo ni da te poljubi?
Zlikovac!
Svi smo to skapirali. -Dobro, Olafe, ti si sledeći.
Dobro.
Mnogo je lakše kad umem da čitam.
Jedan krug, dečaci protiv devojčica.
Dobro, spreman sam, spreman sam. Kreni.
Jednorog. Sladoled!
Zamak! Oken!
Čajnik! Miš!
Elsa!
Mislim da Olaf ne bi smeo da menja oblik.
Nije važno. Ovo će da bude lako.
Dve sestre, jedan um.
Hvala. -Dobro.
Idemo.
Možeš ti to, Elsa.
Samo kreni.
Radi to telom.
Ništa?
Vazduh? Drvo? Ljudi?
Droljudi? To nije reč.
Kopač? Zubi?
Pere sudove?
Polarni medved? -Hej. -Izvini.
Moraš nešto da mi daš.
Uznemirena? Rastrojena?
Zabrinuta? U panici? Poremećena?
Hajde, stvarno izgledaš poremećeno.
Pobedili smo. -Revanš?
Znaš šta? Predajem se.
Jesi li dobro? -Samo sam umorna.
Laku noć.
Da, i ja sam umoran.
I Sven je obećao da će da mi čita priču za laku noć.
Je l' da, Svene? -Stvarno?
Ti najbolje menjaš glasove!
Kad si se pretvarao da si Kristof, bio si u fazonu:
"Moram da pričam s nekim kamenjem o detinjstvu i tako tim stvarima."
A da počnete bez mene?
Da li ti je Elsa bila čudna?
Bila je kao Elsa.
Ona poslednja reč je baš izbacila iz koloseka? Koja je bila?
Ne znam. -Ne. Ne.
Ne znam, ali...
"Led"? Ma, daj!
Nije mogla da pokaže led?
Bolje da vidim kako je.
Hvala, dušo. Volim te.
Volim i ja tebe.
U redu je.
Uđi.
Da. Nešto nije u redu.
S tobom? -Ne, s tobom.
Nosiš majčin šal.
To radiš kad nešto nije u redu.
Jesmo li ti povredili osećanja? Izvini ako jesmo.
Znaš, malo ljudi ume da igra porodične igre.
To je prosto činjenica. -Ne, nije to.
Šta je onda?
Postoji to...
Ne želim da sve da pokvarim.
Šta? Odlično ti ide.
Elsa, kada ćeš sebe da vidiš onako kako te ja vidim?
Šta bih ja bez tebe?
Uvek ću biti tu za tebe.
Znam šta ti treba. Hajde, dođi. -Šta?
Što bi mama rekla: "šćućuri se, ušuškaj se."
Tamo gde severac
Miluje more
Tamo je reka
Prepuna sećanja
Znam šta radiš.
Spavaj, dušo moja, živa i zdrava
Jer u ovoj reci, sve je, znaj
Čujem te
Ali ne želim
Neki traže nevolju
A drugi ne
Hiljade je razloga o kojima razmišljam svakog dana
Ne želim tvoje šapate i hoću da nestanu
Ti nisi glas
Ti si samo zvono u mojim ušima
I ako te čujem
A ne čujem te
Traže me, bojim se
Svi koje sam u životu volela ovde su između ovih zidova
Žao mi je, Tajanstvena sireno, ali odbijam tvoje pozive
Imala sam jednu avanturu nova mi nije potrebna
Strahujem šta dovodim u opasnost ako tebe pratim
U nepoznato
Šta želiš?
Zbog tebe sam budna
Tu si da mi smetaš
Da li pravim veliku grešku?
Ili zaista postojiš
Malo si kao ja
Ko zna duboko u sebi
Nisam tamo gde bi trebalo da budem?
Svakog dana je sve teže
Dok osećam kako moja moć raste
Zar ne znaš da postoji deo mene koji žudi da krene
U nepoznato?
U nepoznato!
Jesi li tu? Znaš li ko sam ja?
Osećaš li me? Možeš li da mi pokažeš?
Kuda ćeš? Ne ostavljaj me samu
Kako da te pratim
U nepoznato?
Vazduh, vatra, voda, zemlja.
Voda!
Vazduh besni, nema vatre, nema vode.
Zemlja je sledeća. Moramo napolje.
Biće sve u redu. Krenite prema stenama.
O, ne! Odleteću!
Držim te!
Da. Svi su napolju i bezbedni.
Evo. Uzmi ovo.
Jesi li dobro, Olafe? -O, da. Mi za ovo kažemo
"kontroliši šta možeš kad su stvari van kontrole."
Dobro, ne razumem.
Čula si glas i nisi htela meni da kažeš?
Nisam htela da se brineš.
Obećale smo da nećemo isključivati jedna drugu.
Samo mi reci šta se dešava.
Probudila sam magične duhove u Začaranoj šumi.
Dobro, svakako nisam mislila da ćeš to da kažeš.
Čekaj. Začarane šume?
One o kojoj nam je otac pričao? -Da.
Zašto bi to uradila?
Zbog glasa.
Znam da zvuči suludo,
ali verujem da je taj neko, ko me zove, dobar.
Otkud znaš? Pogledaj naše kraljevstvo.
Znam. Moja magija to može da oseti.
Ja to mogu da osetim.
Dobro.
O, ne. Šta sad?
Trolovi?
Kristofe! Nedostajao si nam!
Stari.
Pa, s vama nikad nije dosadno.
Nadam se da si spremna za ono što si učinila, Elsa.
Ljutiti magični duhovi nisu za plašljive.
Zašto su još uvek ljuti?
Kakve veze sve ovo ima sa Arendelom?
Da vidim šta mogu da vidim.
Prošlost nije onakva kao što se čini.
Nepravde treba da budu ispravljene.
Arendel nije bezbedan.
Istina mora da bude otkrivena.
Bez nje
ne vidim budućnost.
Nema budućnosti?
Kad neko ne vidi budućnost, može da učini samo nešto dobro.
Za mene to znači da idem u Začaranu šumu
i pronađem taj glas.
Kristofe, mogu li da pozajmim tvoja kola i Svena?
Nisam baš srećan zbog toga.
Ne možeš da ideš sama. -Ana, ne.
Imam moći da me štite. Ti nemaš.
Izvini, ja sam se popela na Severnu planinu,
preživela zaleđeno srce i spasla te od mog bivšeg dečka
i sve to bez nekih moći, tako da znaš da ja idem.
I ja. Ja ću da vozim. -Ja ću da ponesem grickalice!
Ja ću da pazim narod.
Pobrini se da ne dolaze u kraljevstvo dok se ne vratimo.
Naravno.
Hajde da im kažemo.
Ana, brinem se za nju.
Uvek smo se pribojavali da su Elsine moći previše za ovaj svet.
Sad moramo da se molimo da su dovoljne.
Neću dozvoliti da joj se išta desi.
Ko voli zanimljivosti?
Ja. Dobro.
Da li si znao da voda ima sećanje? Istinito.
Mnogi su to opovrgavali, ali tačno je.
Znaš li da je 6 puta verovatnije da će muškarca udariti grom?
Jesi li znao da gorile podriguju kad su srećne?
Jesi li znao da trepnemo više od četiri miliona puta dnevno?
Jesi li znao da vombati kake kockice?
Jesi li znao da dremka na dugim putovanjima sprečava ludilo?
To nije istina. -Jeste.
Istina je. -Sigurno je istina. -Ne, istina je.
Pa, to je bilo jednoglasno.
Ali istražiću to kad stignemo kući.
Oboje su zaspali.
Pa, šta hoćeš da radimo?
Svene, pazi da se ne truckamo, hoćeš li?
Ana. Ana? -Aha?
Sećaš se našeg prvog ovakvog putovanja
kad sam rekao da si luda kad se udaješ za čoveka kog si tek upoznala?
Čekaj, molim? Luda?
Nisi rekao da sam luda. Misliš da sam luda?
Ne. Ali jesam.
Bila si
ne luda.
Očito.
Samo naivna.
Ne naivna. Neiskusna u ljubavi. Kao što sam ja bio.
Kad si neiskusan, možeš da pogrešiš.
Hoćeš da kažeš da sam pogrešna za tebe.
Molim? Ne, ne. Ne kažem da si pogrešna, ili luda.
Kristofe, stani. Molim te. -Dobra ideja.
Čujem ga. Čujem glas. -Stvarno?
Olafe, probudi se.
Šta to...?
Obećaj mi da ćemo ovo zajedno da uradimo, važi?
Obećavam.
U redu je.
Jeste li znali da je začarana šuma mesto promena?
Ne znam šta to znači,
ali jedva čekam da vidim šta će da uradi svakom od nas.
Hej! -Šta je ovo?
Nema guranja. -Prestani. -Prebrzo je.
Šta to bi?
Ne. Ne, ne, ne.
Sad smo zatočeni. Verovatno je trebalo ovo da predvidim.
Šuma je divna.
Brana. I dalje stoji.
Javljala se u vizijama Starog Trola.
Ali zašto?
Ne znam, ali je i dalje u dobrom stanju. Hvala bogu.
Kako to misliš? -Pa, kad bi brana pukla,
plimni talas bi zbrisao sve u ovom fjordu.
Sve?
Ali Arendel je u ovom fjordu.
Ništa se neće desiti Arendelu, Ana. Sve će biti u redu.
Dođi.
Znaš, pod drugim okolnostima, ovo bi bilo baš romantično mesto.
Misliš? -Pod drugim okolnostima?
Misliš, s nekim drugim? -Šta? Ne! Ne. Hoću da kažem...
Ako se ne izvučemo odavde... -Čekaj, šta?
Misliš da nećemo da se izvučemo odavde? -Ne. Ne!
Ne, mislim da ćemo se izvući.
Pa, tehnički, verovatnoća je komplikovana, ali mislim da...
Za slučaj da umremo...
Misliš da ćemo da umremo? -Ne! Ne, ne, ne.
Gde je Elsa? -Jednom ćemo umreti.
Zaklela sam se da je neću napustiti. -Nije da ćemo uskoro umreti.
Elsa! -Ali u dalekoj budućnosti, hoćemo.
Nemoj da mi povlađuješ.
Elsa!
Tu si.
Jesi li dobro? -Dobro sam.
U redu, dobro.
Gde je Olaf?
Ana?
Elsa?
Svene?
Samanta?
Ja i ne poznajem Samantu.
To je normalno.
Šta to bi?
Samanta?
Sve će ovo imati smisla kad ostarim
Jednog dana videću da ovo ima smisla
Jednom kad budem star i mudar Setiću se i shvatiti
Da je ovo sve bilo vrlo obično
Imaću sve odgovore kad ostarim
Zašto smo u mračnoj začaranoj šumi
Znam da će za par godina Ovo biti kao dečiji san
Zato znam da ovo nije loše, dobro je
Izvini
Odrastanje znači prilagođavanje
Popunjavanje kockica u tvom svetu
Kad budem zreliji Osećaću se skroz sigurno
Dok me gleda nešto veoma jezivog lica
Vidite, sve ovo će mi imati smisla kad ostarim
Zato nema potrebe da budem uplašen ili napet
Samo ću da sanjam o vremenu
Kad ću da postanem pravi starina
Jer kad budem stariji
Sve će sigurno imati smisla!
To je u redu.
Olafe!
Hej, narode.
Upoznajte Duha vetrova.
Prolaz!
Mislim da će mi pozliti.
Držao bih ti kosu, ali ne mogu da nađem ruke.
Hej! Stoj!
Elsa!
Pusti je!
Ana, pazi!
To je moja sestra!
Prinče Agnare!
Za Arendel.
Pazi!
Oče!
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Šta je ovo?
Izgledaju kao trenuci u vremenu.
Kako ti ono kažeš, Olafe?
Kažem...
Moja teorija da su napredne tehnologije
naš spas i naše prokletstvo?
Ne, ne to. Ono da...
Ono o krastavcima? -Ne. Ono o vodi.
Da. Voda ima sećanje.
Voda od koje se sastojimo, prošla je bar kroz četvoro ljudi
i/ili životinja pre nas.
I seća se svega.
Vetar se vratio.
Preukusno.
Mislim da ću da te zovem Vihor.
Beži odatle.
Zdravo. -Ti si baš radoznala?
Jesi li sad bolje volje?
Otac. To je otac.
Ova devojka.
Ona ga spasava.
Ona je Severka.
Šta je to?
Olafe, stani iza mene.
Šta ćeš s time? -Nemam pojma.
Spusti oružje.
Ti spusti svoje.
Arendelski vojnici?
Pretite mojim ljudima, poručniče?
Ugrožavaš moj prostor za ples, Jelena?
Zašto mi je taj vojnik poznat? -Ne, ne, ne.
Poručniče! -Vadite mačeve!
To je bila magija. Jeste li videli?
Naravno da jesam.
Izabrala si lep, hladni pozdrav. -Sve vreme su ovde zatočeni?
Da. -Šta sad da radimo?
Ja ću ovo da sredim.
Zdravo, ja sam Olaf.
Izvinite. Da, mislim da odeća sputava.
Ali se pitate ko smo mi i šta radimo ovde. Vrlo je jednostavno.
Počelo je sa dve sestre.
Jedna je rođena s magičnim moćima. Jedna je bez moći.
Njihova ljubav prema snešku je beskonačna.
Ana, ne! Previsoko!
Strava!
Mama! Tata! Upomoć!
Tras! Sva vrata se zatvaraju.
Sestre su razdvojene.
Pa, bar imaju roditelje.
Roditelji su umrli.
Zdravo. Ja sam Ana. Udaću se za čoveka kog sam tek upoznala.
Elsa će da odlepi! Sneg! Sneg! Beži!
Magija pulsira kroz moje pahulje.
Ja sam živ.
Ledena palata za jednu. Ledena palata za jednu.
Napolje, Ana.
Moje srce. -O, bože.
Samo čin prave ljubavi može da te spasi.
Ovo je poljubac prave ljubavi.
Ne zaslužuješ.
Znaš šta? Ja sam zlikovac. -Molim?
I Ana se zaledi zauvek.
O, Ana.
Onda se odledi!
O, i onda Elsa probudi magične duhove
i mi smo primorani da odemo iz našeg kraljevstva.
Sad nam je jedina nada da saznamo istinu o prošlosti,
ali nemamo pojma kako to da uradimo,
sem što Elsa čuje glasove, pa nam to ide u korist.
Ima li pitanja?
Mislim da su shvatili.
Vi ste stvarno kraljica Arendela?
Jesam.
Zašto bi priroda nagradila magijom nekog iz Arendela?
Možda da nadomesti ono što su vaši ljudi uradili.
Moji ljudi su nevini. Mi nikad ne bismo prvi napali.
Neka istina bude pronađena.
Zdravo. Žao mi je. Šta se dešava?
To je to. Poručnik Matijas!
Biblioteka, drugi portret sleva. Vi ste bili zvanični čuvar mog oca.
Agnara.
Šta se desilo vašim roditeljima?
Brod je potonuo u Južnom moru pre šest godina.
Vidim ga. Vidim njega u vašim licima.
Stvarno? -Vojnici.
Možda starimo s godinama, ali smo i dalje jaki.
I ponosan sam što služim Arendelu.
Čekaj. Molim te.
Neko me je pozvao ovamo.
Ako bih mogla da ga nađem,
verujem da bih našla i odgovore koji bi pomogli da se šuma oslobodi.
Verujte mi, samo hoću da pomognem.
Verujemo samo prirodi.
Kad priroda progovori,
mi slušamo.
Ovo će imati smisla kad ostarim.
Duh vatre!
Nazad, svi!
Prema reci!
Ne! Ne! Ne! Irvas! To je ćorsokak!
Hajde, Svene!
Stići ćemo ih.
Elsa! Beži odatle!
Ne, ne, ne.
Elsa!
Hajde, druškane, možemo mi ovo.
Ana!
Vodi je odavde.
Ne! Elsa!
Svi gledaju u nas, zar ne?
Imaš li neki savet?
Ništa?
Da li bi trebalo da znam šta to znači?
I ti to čuješ.
Neko nas doziva.
Ko je to? Šta da radimo?
Dobro, nastavljamo na sever.
Elsa!
Hvala bogu! -Ana.
Jesi li dobro? -Šta si to radila?
Mogla si da pogineš. Ne možeš tek tako za mnom u vatru.
Nećeš da te pratim u vatru, onda nemoj da trčiš u vatru.
Ne paziš, Elsa.
Žao mi je. Jesi li dobro?
Bila sam i bolje.
Znam šta ti treba.
Odakle ti taj šal?
To je šal Severaca.
Molim? -Ovaj potiče od jedne od najstarijih porodica.
Pripadao je našoj majci.
Elsa.
Vidim.
Ovo je majka.
Majka je tog dana spasla oca.
Naša majka je bila Severka.
Nas zovu Severcima.
Mi smo ljudi sunca.
Obećavam da ću osloboditi šumu i obnoviti Arendel.
To je veliko obećanje, Elsa.
Da oslobodi Šumu? Au.
Žao mi je.
Neki od nas su rođeni ovde, nikad nismo videli vedro nebo.
Razumem.
Ja se zovem Rajder. -Kristof.
Ponovo čujem glas. Moramo na sever.
Ali severom sada lutaju Zemljodivi.
Možete da krenete ujutru.
Ja sam Hanimaren.
Hanimaren, uradićemo sve što možemo.
Hej, da te pitam nešto. Kako se vi, narode, nosite
sa sve većom složenošću razmišljanja koja dolazi sa zrelošću?
Briljantno!
Razgovor s današnjom omladinom je pravo osveženje.
Naša budućnost je u sigurnim rukama.
O, ne, ne. Ne žvaći to. Ne znaš u šta sam ugazio.
Ne mogu da joj privučem pažnju. Niti da kažem pravu stvar.
Pa, imaš sreće.
Ne znam ništa o ženama.
Ali znam da imamo najneverovatniji način prosidbe.
Ako sad počnemo, bićemo spremni do zore. -Stvarno?
Najbolje od svega, uključeno je mnogo irvasa.
Hej, kod kuće...
Je l' Halima još uvek u Hadson Hartu? -Jeste.
Stvarno? Je l' se udala? -Ne.
Au. Zašto se zbog toga ne osećam bolje?
Šta vam još nedostaje?
Moj otac. Preminuo je mnogo pre ovoga.
Bio je sjajan čovek.
Omogućio nam je dobar život u Arendelu.
Ali me je naučio da dobro ne shvatam zdravo za gotovo.
Govorio je: "Budi spreman.
Kad pomisliš da si našao svoj put, život će te baciti na novu stazu."
I šta da radiš kad se to desi?
Ne odustaješ. Ideš korak po korak i...
Prosto radiš nešto sledeće?
Da. Razumeš.
Hoću nešto da ti pokažem. Mogu li?
Znaš vazduh, vatru, vodu i zemlju.
Da. -Ali, vidi, postoji i peti duh,
koji je most između nas i čarolija prirode.
Peti duh?
Neki kažu da su čuli zov onog dana kad je Šuma pala.
Moj otac ga je čuo.
Misliš da me on doziva?
Možda. Avaj, samo Atohalan zna.
Atohalan.
Zaroni duboko u njen žubor
Ali ne previše, jer ćeš potonuti
Zašto uspavanke moraju da imaju neko užasno upozorenje?
Stalno se to pitam.
Zemljodivi.
Šta rade ovde?
Sakrij se.
Dolaze!
Zato se ne igramo vatrom.
Ne mogu da se ljutim na tebe. Zašto si tako sladak?
Molim te, reci mi da nisi htela da ih pratiš.
Šta ako mogu da ih smirim kao što sam smirila vetar i vatru?
Šta ako mogu da te zgrome pre no što budeš imala priliku?
Sećaš se, cilj je da nađeš glas,
da nađeš istinu i da nas vratiš kući.
Hej, narode. To je bilo blizu. -Znam.
Divovi su me osetili. Mogu da se vrate ovamo.
Ne želim nikoga da dovodim u opasnost.
U pravu si, Ana. Moramo da nađemo glas.
Odmah krećemo. -Dobro. Idemo.
Samo daj da...
Čekaj. Gde su Kristof i Sven?
O, da. Mislim da su otišli s onim Rajderom i gomilom irvasa.
Otišli su? -Aha.
Otišli su bez reči?
Ko će prokljuviti muškarce?
Da li treba ovoliko glupo da se osećam?
O, da. Sigurno.
Jesu li svi spremni? -Spremni!
Dobro bi mi došla proba. Volim ljubav.
Čekaj. I za njih pričaš? -Da.
Kao da zaista čuješ ono o čemu razmišljaju.
Da. I ti onda to kažeš. -I ti onda to kažeš.
Dobro. Evo je stiže.
Princezo Ana od Arendela,
moja borbena, neustrašiva, slatko crvenokosa ljubavi.
Da li ćeš da se udaš za mene?
Ne.
Princeza je otišla sa kraljicom.
Šta? Čekaj, šta? Šta?
Ja je ne bih pratila. Odavno su otišle.
Odavno?
Pa, da.
Idemo na zapad prema Livadama. Možeš s nama ako hoćeš.
Hej. Stvarno mi je žao što...
Ne, u redu je. -Da. Da.
Dobro, bolje da se spakujem. Ideš i ti?
Samo ću... Da, vidimo se tamo.
Dobro, znaš kuda ideš, je li?
Da. Da. -Da.
Poznajem šumu.
Irvasi su bolji od ljudi.
Svene, zašto je ljubav tako teška?
Osećaš šta osećaš
I ta osećanja su stvarna
Hajde, Kristofe
Spusti gard
Opet te nema
Tvoj put je drukčiji od mog
Ostavila si me za sobom
Pitam se da li da te pratim
Morala si da ideš
I, naravno, uvek je u redu
Verovatno mogu sutra da te stignem
Ali da li je ovo osećaj kad se udaljavaš od nekog
Kad sam postao čovek koji juri tvoje srce?
Sad se okrenem i shvatim
Da sam izgubljen u šumi
Sever je jug Desno je levo
Kad tebe nema
Ja pazim da stigneš kući
Ali sad sam izgubljen u šumi
I ne znam kuda si krenula
Izgubljen sam u šumi
Sve do sad
Za svaki sledeći korak bilo je pitanje kako
Ni pomislio nisam da je pitanje da li je moguće
Ko sam ja
ako nisam tvoj dečko?
Gde sam ja ako nismo zajedno?
Zauvek
Sada znam da si moj pravi sever
Jer ja sam izgubljen u šumi
Gore je dole Dan je noć
Kad ti nisi tu
Ti si moj jedini orijentir
I ja sam izgubljen u šumi
Pitam se da li ti je i dalje stalo
Ali sačekaću ja
Taj znak
-Da sam ja tvoja putanja
Jer ti jesi moja -Ti jesi moja
Dotle
Izgubljen sam u šumi -Izgubljen u šumi
U šumi Izgubljen u šumi
Ja sam izgubljen u šumi
Izgubljen u šumi Izgubljen
Ja sam izgubljen u šumi
Hej, Olafe, možda bi moglo samo jedno od vas dvoje?
Slažem se. Malo falšira.
Hej, Vihor se vratio.
Šta?
Kako je to moguće?
Šta je bilo?
Majčin i očev brod.
Ali ovo nije Južno more.
Ne, nije.
Šta će njihov brod tu?
Kako je dospeo tu?
Mora da je došao iz Mrkog mora.
Šta su radili na Mrkom moru?
Ne znam.
Kako se brod probio kroz maglu?
Mislio sam da to niko ne može sem nas.
Sem ako na njemu nije nikog bilo.
Mora da ovde postoji nešto.
Čekaj. Čekaj. Pogledaj naokolo.
Svaki arendelski brod ima odeljak.
Vodootporni.
To je vrlo mudro.
Mada, pitam se zašto čitav brod nije vodootporan.
Evo.
Koji je ovo jezik?
Ne znam. Ali vidi, ovo je majčin rukopis.
"Kraj ledenog doba."
"Reka nađena, ali izgubljena."
"Magični izvor, Elsin izvor?"
To je mapa.
Putovali su na sever i planirali da pređu Mrko more do...
Atohalana.
Stvarno postoji? -Okta-ko-šta?
Atohalan.
Magična reka za koju se priča da čuva sve odgovore o prošlosti.
Što potvrđuje moju teoriju "da voda ima sećanje".
Voda ima sećanje.
Elsa?
Hoću da znam šta im se desilo.
Mora da je Atohalan izvor njene magije.
Moramo da nastavimo zbog Else.
Talasi su previsoki! -Iduna! -Agnare!
Elsa!
Hej, hej, hej, šta to radiš? -Ja sam za ovo kriva.
Oboje su tražili odgovore o meni.
Nisi ti odgovorna za njihove odluke, Elsa.
Nisam. Samo za njihovu smrt.
Stoj. Ne.
Jelena je pitala, zašto bi duhovi nagradili Arendel magičnom kraljicom?
Zato što je naša majka spasla našeg oca.
Spasla je svog neprijatelja.
Ti si nagrada za njeno dobro delo.
Ti si dar. -Za šta?
Ako iko može da razreši prošlost,
ako iko može da spase Arendel i oslobodi šumu, to si ti.
Verujem u tebe, Elsa. Više no u bilo koga drugog.
Hanimaren reče da postoji peti duh.
Most između magije prirode i nas.
Peti duh?
On me sve vreme doziva iz Atohalana.
Tamo su svi odgovori o prošlosti.
Zato treba da idemo u Atohalan.
Ne "mi". Ja. -Molim?
Mrko more je suviše opasno za obe.
Ne. Ne! Radimo ovo zajedno.
Sećaš se pesme? "Otiđi predaleko i potonućeš."
Ko će da te spreči da odeš predaleko?
Rekla si da veruješ u mene, da sam za ovo rođena.
I ne želim da te sprečim u tome.
Ne želim da te sprečim da budeš šta god želiš.
Ali ne želim ni da umreš
pokušavajući da budeš sve za sve ostale.
Nemoj ovo da radiš sama. Pusti da ti pomognem, molim te.
Ne smem da te izgubim, Elsa.
Ni ja tebe ne smem da izgubim, Ana.
Hajde.
Čekaj, šta?
Šta to radiš?
Elsa!
Ne! Ne!
Olafe, pomozi mi da se zaustavimo. Daj mi ruku.
Drži se!
Čekaj. Čekaj! Ne! Ne! Ne!
Ma daj!
Ana, ovo će možda da zvuči suludo,
ali osećam da ljutnja raste.
Jesam ljuta, Olafe!
Obećala je da ćemo ovo da radimo zajedno! -Da.
Ali hoću da kažem da osećam kako u meni raste ljutnja.
Čekaj, ti si ljut?
Mislim da jesam.
Elsa je i mene odgurnula, a nije se čak ni pozdravila.
Potpuno imaš pravo da budeš veoma, veoma ljut na nju.
A ti si rekla da se neke stvari nikad ne menjaju.
Ali od tada, sve se samo menja.
Znam.
Ali vidi, ja sam i dalje tu i držim tvoju ruku.
Da, tu si u pravu, Ana.
Bolje se osećam. Ti baš umeš lepo da saslušaš.
Ne ućutkuj me. To nije pristojno.
Ne! Ne!
To su divovi.
Ogromni su.
Drži se, Olafe.
Probaj da ne vrištiš.
Našla sam.
Hvala ti.
Gde se nalazimo?
U jami bez izlaza.
Ali sa jezivim, potpuno mračnim ulazom.
Hajde, biće zabavno.
Uz pretpostavku da se nećemo zauvek zaglaviti ovde, da nas niko neće naći
i da ti nećeš umreti od gladi, a ja odustati.
Ali, svetla strana priče je da Elsi sigurno ide bolje no nama.
Dobro.
Ne!
Naravno.
Glečeri su reke leda.
Atohalan je zaleđen.
Čujem te.
I ja stižem.
Svaki delić mog tela drhti
Ali ne od zime
Nešto mi je poznato
Kao san, mogu da posegnem ali ne mogu da dohvatim
Vidim da si tamo
Kao prijatelj kog oduvek znam
Evo stižem
Kao da sam kod kuće
Oduvek sam bila tvrđava
Sa hladnim tajnama unutra
I ti imaš tajne
Ali ne moraš da ih kriješ
Pokaži se
Mnogo želim da te upoznam
Pokaži se
Tvoj je red
Ti si ona koju tražim čitavog života?
Pokaži se
Spremna sam da učim
Nikad nisam bila sigurnija
Čitavog života sam rastrzana
Ali ja sam ovde s razlogom
Da li sam zato rođena?
Uvek sam bila drugačija
Obična pravila ne važe
Da li je to taj dan? Da li si ti način
Da konačno otkrijem razlog?
Pokaži se!
Više ne drhtim
Evo me
Došla sam dovde
Ti si odgovor koji čekam
Čitavog života
O, pokaži se!
Daj da vidim ko si
Priđi mi sad
Otvori vrata
Ne daj da čekam
Nijedan tren
O, dođi sad
Otvori vrata
Ne daj da čekam
Nijedan tren
Tamo gde severac
Miluje more
Tamo je reka
Prepuna sećanja
Majko.
Dođi, dušo, dođi kući
Pronađena sam!
Pokaži se
Zakorači u svoju moć
Razvij se
U nešto novo
Ti sebe čekaš
Čitavog mog života -Čitavog svog života
O, pokaži se!
Zdravo, ja sam Olaf. I volim tople zagrljaje.
Volim te, Olafe!
Hajde, možeš ti to.
Stojim ovde usred dana
Kao pile s licem majmunčeta!
Samo nisam gledala kuda idem. Ali konačno sam sjajno.
Princ Hans od Južnih ostrva.
Volim te.
Moram da ti ispričam o mojoj prošlosti. I odakle potičem.
Slušam.
Iduna!
Šta to čitate, Vaše veličanstvo? -Nekog novog danskog autora.
Kralju Runarde, žao mi je. Ne razumem.
Deda?
Dovodimo punu stražu iz Arendela.
Ali nisu nam dali razlog da im ne verujemo.
Severnjaci prate magiju. Znači da nikad ne možemo da im verujemo.
Deda?
Zbog magije ljudi postanu suviše moćni. Misle da imaju više prava.
Misle da mogu da se opiru volji kralja.
Ali magija to ne radi.
To je samo tvoj strah.
Strahu se ne može verovati.
Vidiš, brana će da oslabi njihovu zemlju, moraće da mi se okrenu.
Zaroni duboko u njen žubor
Ali ne previše, jer ćeš potonuti
Doći će da proslave.
A onda ćemo saznati njihovu veličinu i snagu.
Kao što ste vi dočekali nas, mi dočekujemo vas,
naše susede, naše prijatelje.
Kralju Runarde, brana ne ojačava naše vode.
Šteti Šumi.
Odseca Sever... -Hajde da ne pričamo ovde o tome.
Da se nađemo u fjordu. Da popijemo čaj.
Da nađemo rešenje.
Ne!
Ana!
Koji srećni tunel da izaberemo?
Vidiš, brana će da oslabi njihovu zemlju, moraće da mi se okrenu.
Kralju Runarde, brana šteti Šumi.
Elsa je pronašla.
Šta je to?
Istinu o prošlosti.
Ovo je moj deda
koji napada vođu Severaca
koji nema oružje.
Brana nije bila dar mira.
Bila je podvala.
Ali to je suprotno svemu za šta se Arendel bori.
Jeste, zar ne?
Znam kako da oslobodim Šumu.
Znam šta moramo da uradimo da bismo sve ispravili.
Zašto to kažeš tako tužno?
Moramo da srušimo branu. -Ali Arendel će biti poplavljen.
Zato su svi isterani odande.
Da bismo ih zaštitili zbog ono što mora biti učinjeno.
Jesi li dobro?
Stvarno bi mi bila potrebna svetla strana, Olafe.
Svetla strana?
Kornjače mogu da dišu na guzu.
I vidim izlaz.
Znala sam da mogu da računam na tebe.
Hajde, Olafe, Elsa se sigurno već vraća.
Možemo da je nađemo i...
Olafe?
Šta je ovo?
Jesi li dobro?
Vejem?
Čekaj. Ne. To nije to.
Ja odvejavam.
Nestaje moja magija.
Šta?
Mislim da Elsa nije dobro.
Mislim
da je otišla predaleko.
Ne. Ne.
Ana?
Žao mi je.
Sledeći deo ćeš morati da pređeš sama.
Razumeš? -Čekaj. Dođi ovamo.
Držim te.
To je dobro.
Hej, Ana?
Setio sam se jedne stvari koja ne prolazi.
Koje?
Ljubavi.
Topli zagrljaji?
Ja volim tople zagrljaje.
Volim te.
Olafe? Elsa?
Šta sad da radim?
I pre sam viđala tamu
Ali ne ovakvu
Ovo ledeno, prazno Tupo
Život koji poznajem je završen
Svetla su pogašena
Zdravo, tamo
Spremna sam da ti se potčinim
Ja te pratim
Oduvek sam te pratila
Ali si otišla tamo gde ne mogu da te nađem
Tuga je teška
Uništava me
Ali tanušni glas
Šapuće u mojim mislima
Izgubljena si
Nade nema
Ali moraš da nastaviš
I uradiš sledeću pravu stvar
Da li će doći dan posle ove noći?
Više ne znam šta je istina
Ne mogu da nađem svoj put Potpuno sam sama
Ti si mi bila jedina zvezda vodilja
Kako da se podignem sa poda
Kad tebe nema da se zbog tebe dižem?
Samo da uradim sledeću pravu stvar
Da napravim korak
I opet korak
Samo to mogu
Da uradim sledeću pravu stvar
Neću da gledam previše unapred
Ovo je previše za mene
Ali guram do sledećeg daha
Do sledećeg koraka
Sledeća odluka je ona koju mogu da donesem
Zato krećem kroz ovu noć
Posrćem slepo prema svetlosti
I radim sledeću pravu stvar
A sa zorom
Šta tad dolazi?
Kada je jasno da više ništa neće biti isto?
Onda ću da donesem odluku
Da čujem taj glas
I učinim
Sledeću pravu stvar
Probudi se!
To je to.
Hajde uhvati me! Hajde!
Ovamo!
Tako je. Samo nastavi.
Nastavi!
To je dovoljno.
Ovuda, narode!
Šta?
Ne, ne, ne, ne. Vodi ih do brane.
Kristofe! -Ovde sam. Šta ti treba?
Da stignem do brane. -Dogovoreno. -Hvala ti.
Hajde. Hajde.
Pomozi mi da se popnem! -Naći ćemo se tamo!
Poručniče Matijase. -Vaše veličanstvo, šta to radite?
Brana mora da padne.
Samo tako može da se digne magla i oslobodi Šuma.
Ali zakleli smo se da ćemo braniti Arendel po svaku cenu.
Arendel nema budućnost dok ovo ne ispravimo.
Kralj Runard je sve izdao.
Otkud znate?
Moja sestra je dala život za istinu.
Molim vas.
Pre no što izgubimo još nekog.
Pazite!
Uništite branu! Hajdete!
Bacite stene.
Tako je.
Uhvatio sam je! -Ana!
Drži se!
Žao mi je što sam te ostavila.
Samo sam očajnički htela da je zaštitim.
Znam. Znam. U redu je.
Moja ljubav nije krhka.
Vidi nebo.
Nisam shvatao koliko je.
34 godine...
Pet meseci...
I 23 dana.
To si stvarno ti?
Ana.
Mislila sam da sam te izgubila. -Izgubila?
Spasla si me. Opet.
Jesam?
I, Ana, Arendel nije pao.
Nije?
Duhovi su se složili.
Arendel zaslužuje da opstane s tobom.
Sa mnom? -Ti si učinila pravu stvar. Za sve.
Jesi li našla petog duha?
Ti si peti duh. Ti si most.
Pa, u stvari, most ima dve strane.
I majka je imala dve ćerke.
Zajedno smo ovo uradile.
I nastavićemo zajedno.
Zajedno.
Elsa! Dobro si!
Izgledaš drugačije.
Jesi li se ošišala ili nešto slično?
Ili nešto slično.
Ana, moram nešto da te pitam.
Dobro.
Da li bi da praviš sneška?
Šta?
Hvala bogu da voda ima sećanje.
Ana.
Elsa!
Kristofe! I Svene!
Svi ste se vratili.
Volim srećne završetke.
Ovaj, pretpostavljam da smo završili.
Ili će ova "stavljanje u smrtnu opasnost" situacija biti uobičajena?
Ne. Završili smo.
U stvari, ima još nešto.
Ana, ti si najneobičnija osoba koju sam ikada upoznao.
Volim te celim svojim bićem.
Hoćeš li da se udaš za mene?
Da!
Sve je u redu s Arendelom. -Molim?
Atohalan je divan.
Zdravo.
Znaš, ti pripadaš ovde.
Zaklela sam se da ću uvek raditi ono što je najbolje za Arendel.
Srećom, znam šta je to.
Iako i dalje ne znam šta znači "promena",
osećam da nas je ova Šuma zaista sve promenila.
Predstavljam vam Njeno veličanstvo kraljicu Anu od Arendela!
Zdravo. Ćao.
Svene, divno izgledaš.
O, bože! Olafe!
Očarana si, siguran sam.
Očaravajuće.
Vaše veličanstvo.
Kristofe.
Jeste li se vi, momci, ovako sredili zbog mene?
To je Svenova ideja.
Sat vremena. Imaš ovo na sat vremena.
U redu je. Više mi se sviđaš u koži.
Šokiran sam da možeš da izdržiš jedan sat. Baš je bilo brutalno.
Šta sve radimo zbog ljubavi.
Kako se zove ova šašava magija? -Fotografija.
Fotografija.
Dobro izgledamo.
Halima. Generale Matijase.
Vaše veličanstvo. Odmah se vraćam.
Možeš da gledaš našu fotografiju dok sam odsutan.
Samo se šalim. Kako mi ide? -Fantastično.
Naše zemlje i ljudi su sada povezani ljubavlju.
Zdravo, Vihore. Sviđa ti se?
Hoćeš li, molim te? Imam poruku za moju sestru.
Hvala.
"Pantomima u petak uveče. Nemoj da kasniš.
I ne brini. U Arendelu je sve u redu.
Nastavi da čuvaš Šumu.
Volim te."
Volim i ja tebe, seko.
Hej, Vihore? Idemo da se provozamo, hoćeš i ti?
Spremna?
Prevod - RETAiL TVRip - DrSi
Obrada metalcamp (DrSi)
Još nije kraj ...
Pokaži se odmah!
Elsa, budi ono što jesi.
Hoću, mama, hoću.
Elsa je mrtva.
Olaf je mrtav.
Ana plače.
I onda se desila gomila važnih stvari koje sam zaboravio.
Ali najvažnije je da sam bio u pravu.
Voda ima sećanje i tako sam...
ja živ!
A i vi ste.
Živi smo!
Dobra priča.