На вниманието на всички затворници.
Днес е крайният срок за записване за курса по информатика.
Стаите са по-добре, отколкото очаквах, мамо.
Сменят чаршафите всяка седмица и всичко е чисто.
Като пансион е.
Храната е хубава. Подобна на тази в йезуитското училище е.
Обикновено сутрин правя упражнения.
Джогинг, гимнастика...
Имаме много свободно време,
така че чета доста.
Тук има богата библиотека.
Предимно класици.
В момента в килията сме три,
има едно свободно място.
Едно от момичетата си отиде. Но скоро отново ще сме четири.
Мамо, страня от тези, извършили тежки престъпления.
Останалите са...
Добри хора.
Сприятелих се с няколко момичета. - Има ли някой?
През свободното време си говорим.
Ехо?
Нова си тук, нали?
Да. Снощи бе втората ми вечер тук.
Аз съм тук от седмица.
Знаеш ли колко е часът?
Не, предполагам, че е сутрин.
Шибаняците включват лампите на всеки 2 часа за проверка.
Така не разбираш дали е ден или нощ.
Обикновено познавам по храната, но започнаха и нея да сменят.
Защо си тук?
Хванаха ме с 300 грама наркотици.
Още на първия ми ден. Добро начало.
Но дрогата не беше моя.
Ако не искаш, недей да ми казваш.
Но най-важното е да не признаваш нищо пред ченгетата.
Беше на съкилийничката ми, Анабел.
В 21,10 часа иди в двора.
Някой ще ти даде нещо. - Дължах и услуга.
Ще се справиш.
Мисля, че идват, за да ме пуснат.
Пази се.
Благодаря.
Ще се видим скоро.
Успех.
ЛИЦЕ В ЛИЦЕ
Китката е навехната.
Има леко разкъсване на сухожилието.
Тук боли ли? - Да.
Ще ти предпиша противовъзпалително.
Тук са свършили. Веднага се връщам.
Не искам.
Знаеш, че е задължително.
Просто преглед. - Но защо? Чиста съм, докторе.
Началничката нареди. Ако не става,
пий повече вода.
Задник.
Ей, новата, друсаш ли се?
Друсаш ли се? - Не, разбира се, че не.
Тогава се изпишкай тук.
Иначе ще ме вкарат в изолатора.
Благодаря за доверието, но няма да го направя.
Хванаха теб с дрогата, но ще прецакат мен.
Дължиш ми го. - Не ти дължа нищо.
И това, че не си получи дрогата, не беше по моя вина.
Хайде де.
Ако не си помагаме, ще ме заключат
без кодеин и метадон. Русокоске...
Моля те, помогни ми.
Благодаря.
Побързай, Сандовал ще се върне всеки момент.
Ако ме пришпорваш, няма да стане.
Разбира се.
Да.
Хайде да ти направим рентген.
Какво има, скъпа?
Да, той е тук с мен.
Паласиос. Жена ми иска да говори с теб.
С мен? - Да.
Ало? Да, аз съм.
Да, разбира се.
Ще бъда там. Добре, благодаря.
До скоро.
Покани ме на вечеря тази вечер.
Да, отдавна ме караше.
Да видим кой е безгрешен. - Той ще хвърли първия камък.
Потънете в Христовия мир и прескочете телената ограда.
Ще спрете ли? И спри да свириш на глупавото пиано!
Какво да донеса? Бутилка вино? - Да, добре.
Не, по-добре шампанско. Шампанското е по-изискано.
Шампанско?
За принцеса Летиция ли мислиш жена ми?
Тя е кралицата. И да, не знам нищо.
Работим заедно повече от година, а не знам нищо за нея.
Както и не знам защо ме покани.
Фабио, аз съм, Палома. - Слушам.
Намери Паласиос и идете при началничката. Спешно е.
Ами параклиса? - Валбуена отива натам.
Добре, отиваме натам.
Какво правиш, кучко? Сподели с нас.
Вкусно е. - Какво, по дяволите, правиш?
Това е тялото Христово, не закуска.
Соле, успокой се! Още не са осветени.
Стига, да не мислиш, че са твои?
Не съм виждала такова нещо от векове.
Соле, дай ми го. Хайде, стига.
Дай ми го. Лоша поличба е да пиеш сам.
Лоша поличба, но го изпи цялото!
Дай ми го. - И аз искам.
Върхът си, русокоске. Могат да ме изследват отново довечера.
Как излезе от изолатора?
Никой, хванат с хероин, не успява.
Ранена съм. Изкълчена китка.
Добро извинение нали, Тере? - Какво?
Да дадем ли на хлапето превръзка,
за да не разбере никой, че е един плъх.
Как така "плъх"?
"Плъх" значи доносник.
Грешиш. Не съм казала нищо на никого.
Ти и аз сме последните, видели Йоланда жива.
Аз спях.
Покажи ми.
Аз съм голяма кучка. Няма да ме заблудиш с тези превръзки.
Никой не спи през първата си вечер тук.
Чуй ме, новобранке.
Не съм казала, че съм невинна.
Но всички са ме набелязали.
Ако им кажеш, може да ме обвинят в убийство.
Разбираш ли какво ти казвам?
Предполагам, че ме заплашваш.
Нека помисля.
Да. - Зулема.
Добре ли си? - В цикъл съм. Трябва ми нещо за болката.
По-добре иди в двора и притисни бъбреците си с пръст.
Ето. Няма да се връщаш в изолатора, ще останеш под мое наблюдение.
Заповядай. Това е.
Докторе? - Да.
Изпишках се. - Ще погледна. Остави го там.
Ще видите, че съм здрава като бик. - Да, като бик.
Готова ли си? Ще взема това.
Извинете? Може ли да работя в оранжерията?
Не, в никакъв случай. Приеми, че си болна.
Какъв е проблемът?
Алергична съм към полиестер.
А бельото е от полиестер.
Трябваше да ни предупредиш. Нямаше да те караме да го носиш.
Влез.
Свали си панталона.
Гащите също.
Ферейро, аз съм лекар.
Да видим.
Майка ми е медицинска сестра и ми дава кортизон.
За обрива...
Ще свърши работа. Ще ти предпиша кортикостероиден крем.
Благодаря.
Усмивките и благодарностите са безполезни тук.
Ще ти кажа как да ми се отблагодариш.
Какво искате да кажете?
Можеш ли да шиеш?
Сандовал! Сандовал!
Припадна и не диша. Мисля, че получи сърдечен удар.
Сложете я тук. Трябва ми място.
Приготви адреналин.
Дефибрилатор. - Готово.
Разчистете! - Готово.
Отново.
Разчистете.
Точно така. Браво.
Добра работа, Соле.
Когато изляза искам да направя толкова много неща. Искам да работя.
Мисля да запиша курс по авиация.
Малко е откачено, но ми харесва.
Ще взема дъщеря си и ще се махна от тук.
Ще си тръгна в ковчег.
Няма да ме наградят за добро поведение.
А и защо да излизам? Навън не е по-добре.
Искам да изляза, да пътувам, да видя света.
Искам да живея щастливо с детето си.
Искам да замина към някой слънчев плаж.
Забравих какво, по дяволите, говорех.
Имах един приятел, едноръкия Луис, който имаше фламенко бар.
Ще замина с него за Япония или където и да било.
Първо, ще ям шунка.
Ще отида да купонясвам.
След това ще отида на плажа. Дори да съм сама, пак ще купонясвам.
Благодаря, Миранда. Трябваше да ни кажеш, че имаш рожден ден.
Щяхме да ти купим подарък. - Не говори глупости, Паласиос.
Подготвяш изненадата от три дни.
Не, благодаря. Честит рожден ден. - Благодаря, Палома.
Добре де, излъгах. Просто съм разстроен, понеже някой се е издал.
Никой не се е издал, Паласиос.
Току-що изгледах 11-часов запис заедно с полицията.
И ви повиках, понеже полицаите смятат,
че някой от служителите е съучастник в убийството на Йоланда.
Тримата сте били на смяна през онази нощ.
Това значи, че един от вас
е съучастник в убийство.
Заплаха,
подкуп, или просто някой е преминал границата.
Какво всъщност се случи?
Е, изглежда в момента всички ние
сме невинни до доказване на противното.
Не сте ли съгласна, началник? - Разбира се.
Утре, тримата ще трябва да дадете показания на инспектор Кастильо.
Ще почакам и ще видя. Съдията ще изясни случая.
Всички ще почакаме и ще видим.
Ако нямате какво друго да кажете, можете да се връщате на работа.
Благодаря.
Може ли?
Вземи ги всичките.
42
Не бързай.
Благодаря.
Не знам какво да им кажа.
Те са ти родители. Трябва да те подкрепят, без значение какво е станало.
Да, но аз им казах, че съм на круиз в Средиземно море.
Никога не съм правила нещо, с което да ги тревожа.
Това е първият път, в който направих...
нещо непредвидимо. И ето как приключи.
Ела тук.
Свали бинта и скрий превръзката.
Вземи си шоколад.
Ако отидеш там, ядейки шоколад, ще сметнат, че мястото не е толкова лошо.
Благодаря.
43
Прегръдките не са позволени. - Какво?
Не и за повече от 5 секунди. Никаква размяна на дрехи или храни.
Това са правилата.
Отдръпнете се, моля.
Как си, скъпа?
Дават ви шоколад в затвора? - Да.
Внимателни са. Искате ли?
Добре съм, мамо. - Имам толкова много да ти разказвам,
а сега не мога да продумам.
Ти ни разкажи. Колко жени са в твоята килия?
В момента сме три, но...
Едно момиче излезе и има свободно легло,
така че скоро отново ще сме 4. - Според престъпленията ли сте групирани?
Мамо, не живея с жени, осъдени за тежки престъпления.
Те са... Добри хора.
Скъпа, брат ти се жени.
За съдийката.
Още не са определили точна дата.
Тя е добро момиче.
Отслабнала си, скъпа.
Мамо, тук съм само от два дни.
Изглеждам точно както, когато влязох тук.
Сторила ли си нещо лошо?
Единственото лошо, което сторих
бе да се забъркам с женен мъж, който ми беше също и шеф
и, който ме излъга.
Но не мога да изляза, защото определиха гаранция от 1 милион евро.
1 милион евро? - Да.
Но ние нямаме 1 милион евро.
Скъпа, и три къщи да продадем, няма да ги съберем.
Излизам в коридора за минута.
Трябва ми чист въздух.
Мамо, моля те!
Стига глупости, Мака.
Не вярвам на нито една дума.
Претърпяла си кардиогенен шок.
Знаеш, че не можеш да пиеш, заради сърдечните проблеми.
За всеки случай, ще те транспортираме
в болница "12-ти октомври".
Не, не, благодаря за екскурзията, но ще остана тук.
Нямаш избор, Соле.
Бих излязла единствено за трансплантацията.
Но изглежда това никога няма да се случи, нали началник?
В списъка на чакащите си. Това е всичко, което можем да направим.
Мислите ли, че ще ми дадат сърце?
Националната организация по трансплантации
разглежда медицинските проблеми, не моралните въпроси.
Значи биха направили трансплантация на престъпничка,
осъдена на 22 години затвор за убийство?
Наистина ли смятате така?
Смятате ли, че...
Ако се появи донор, няма първо да проверят досието ми?
И, че няма да кажат: "Чуйте, докторе,
в списъка с чакащите имаме престъпничка,
убила съпруга си и любовницата му, след което ги запалила с бензин.
Също така имаме и жена с четири деца."
Какво мислите, че ще направят?
Миранда?
Служил съм в гвардията достатъчно дълго време,
за да знам, че няма как някой да бъде обвинен без причина.
За това, започвай да говориш.
Сменихме собствеността
и фалшифицирахме счетоводните документи.
Аз ликвидирах дружеството и спрях паричните потоци и парите изчезнаха.
Но той открадна всичко, не аз.
Това е истината. - Истината?
Точно както, когато ни каза, че заминаваш на пътешествие с кораб.
Или, когато каза, че си се запознала с прекрасен мъж,
с когото не можем да се запознаем, понеже е в Барселона.
Истина, както тази, която каза на майка си, че затворът е като лагер.
Не искам да я нараня. - Вече нарани и двама ни.
Виж, млада госпожице, опитах се да те науча на това кое е добро и кое - лошо.
Когато знаеш, че нещо е нередно,
не можеш да стоиш безучастно, като страхливец.
Вземаш решение и действаш!
Може би точно за това си тук.
Никога не си вземала решение през целия си живот.
Чуй ме татко.
След това можеш да си вървиш.
Невинна съм.
Каквото и да си мислиш, си е твоя работа.
До утре ще знам всичко.
Можеш ли да се вържеш на опашка? - На опашка?
Можеш ли? - Да.
Тогава се вържи. Сега.
Тук всеки проблем се решава с пари.
Ще намериш 500 евро под масата.
Вземи ги дискретно.
Почакай.
Давай. Скрий ги в опашката си.
Пропуск, моля.
Фабио. - Какво има?
Може би вечерта не е подходяща за вечеря в дома ти.
Защо? - По дяволите, човече!
Тече разследване.
Могат да ни осъдят за съучастие в убийство.
Е, и? - По дяволите.
Как можеш да го кажеш? Моментът не е подходящ.
Извинете? - Един момент.
Не искаш да дойдеш на вечеря,
понеже смяташ, че може да съм съучастник в убийство?
Така казано звучи глупаво. - Така е.
Не знам, Фабио. Не знам.
Не знам много за теб.
Нямам представа защо са те уволнили от полицията.
Казах да почакаш!
Не бях уволнен.
Реших да напусна.
Имаш ли други въпроси? - Не, никакви.
Ще дойдеш ли или да помоля Каролина да почака,
докато не се увериш, че не съм убиец?
Ще дойда. Но, ако аз не съм го направил
и ти също не си... Значи Палома играе някаква игра.
Или пък не.
Време за почивка е.
Ако събудиш някого, ще ти навра клаксона в задника. Задник!
На твое място, не бих стоял тук. Размърдай се.
Как мога да забравя подобно нещо?
Винаги ще съжаляваш.
Но това не значи, че не би го направил отново.
Предполагам, че си го заслужавам. За това се примирих.
Хората казват: "Тя не е Господ, че да отнема животи".
Но някой неща са по-лоши от убийството,
защото те убиват бавно. - Този мъж ме убиваше бавно.
Не съм направила нищо. Просто защитавах детето си.
Вие какво бихте направили? Не съжалявам. Това ли искате да кажа?
Не съжалявам. - Съжалявам само за майка ми.
Горката жена.
Срамуваше се,
защото бях прекалено лоша.
Бих направила същото отново. - Бих постъпила различно.
А онези отвън съжаляват ли за това, което ми причиниха?
Примирявах се дълго време, докато не се случи това.
Не снимайте това. Не го снимайте.
Скъпа?
Дроб ли искаш или риба? - Риба.
Нямам. Ще ти донесат от кухнята. Следващият.
Трябва ни скумрия!
Когато знаеш, че нещо е нередно, вземаш решение и действаш!
Не можеш да стоиш безучастно.
Никога не си вземала решение през целия си живот.
Може би точно за това си тук. - Ей, новата.
Ето я рибата ти. Дай и я.
Храната ти, плъх. Изяж я.
Не.
Изяж я. Веднага.
Не. - Изяж я!
Коя е първата, която ще отиде в изолатора?
Спрете веднага!
Какво става тук?
Не мога да изям рибата. Не мога. - Боже.
Изяж я, после, ако искаш я повърни. Това са правилата.
Няма да стигна до тоалетната. - Хайде, яж.
Те се изплюха в храната и.
Наистина ли щеше да я изядеш?
Да. Предполагам, че щях.
Защо?
Защото съм страхливка.
Кажи ми да донеса 2 милиона мръсни пари на паркинг
и ще го направя.
Искаш да прехвърлиш собственост на мое име? Дай ми документите.
Ще ги подпиша.
И, ако ще се влюбвам, то трябва да е в женен мъж, който има деца.
Същото е и с рибата.
Някога предавали ли сте някой, който ви обича?
Това дойде в повече на баща ми.
Той има байпас и няма да преживее повече шокове.
Запази спокойствие.
Ако знаехте...
Ако знаехте, че тук се случва нещо.
Какво щяхте да направите?
Щяхте да изпортите или щяхте да си замълчите?
Това не е гимназията. - Разбира се, че не е.
Вместо да те накажат, тук те убиват.
А аз имам само две опции.
Да кажа истината и да свърша в ковчег
или да си мълча и да свърша по същия начин.
Какво знаеш?
Нощта, в която Йоланда умря, беше първата ми нощ тук.
Знам. - Никой не спи през първата си вечер.
Йоланда държеше ръката ми, когато се появи Зулема.
Тя я повика и отидоха да изпушат по цигара.
Няколко часа по-късно
чух шумове.
Врати, светване на лампи,
стъпки. Вероятно тогава са я открили.
Видя ли, чу ли някой друг през това време?
Не видях никого, но чух разни неща.
Стъпки и така нататък.
След това запечатаха килиите.
Много си смела, щом ми казваш всичко това, Макарена.
Обещавам, че ще информирам инспектор Кастильо и ще го помоля за дискретност.
Не ме интересува дали ще бъдете дискретни.
Бях свидетел на нещо и се надявам справедливостта да възтържествува.
Заради това момиче. Заради Йоланда.
Благодаря.
Как върви с гаджето ми?
Моля?
Хубава татуировка.
"Обичам къдрокоска."
Къдрокоска е моето момиче.
Не ми беше лесно.
Свалях я в продължение на година и половина.
Всеки ден я гледах как заспива и как се събужда.
Докато най-накрая не заряза тогавашната си приятелка.
И, когато най-накрая успях,
ме прехвърлиха в "Аликанте".
Трябваше да се самонараня няколко пъти,
за да ме върнат пак тук. Виж.
Накрая любовта победи.
Колко романтично.
Любовта ни не е приключила.
Ако я оставиш на мира, тя ще се върне при мен.
Но, чуй ме, ако не я оставиш,
аз ще те принудя да го направиш. - Не се тревожи за това.
Но мисля, че трябва да поговориш за това с нея...
Защо си тук? Трябва да празнуваш рождения си ден у дома.
Прибрах се.
Но се върнах. Какво става с анализа. Нещо ново?
Тестът на Тере е отрицателен. Чиста е.
Правим много тестове. Щеше да е добре, ако знаех защо.
Щом получим положителен резултат,
ще знаем, че има нова пратка хероин.
А аз знам на кого ще е.
Така ли? На кого?
На Анабел.
Не съм изненадан.
Може ли аз да те изненадам?
На Тере е.
Как е възможно?
Нямам представа.
Съжалявам. - Няма проблем.
Вината е моя. Забравих да заключа.
Тръгвам си.
Всъщност, исках да говоря с теб.
Нито аз, нито Паласиос сме изтрили записите от камерите.
Ти наскоро стана майка.
Палома, ако ти си го направила, не казвай нито дума.
Всеки може да влезе в контролната зала и да изтрие записите.
Не могат да докажат нищо.
Не знаех, че ще убият Йоланда.
Кълна се, не знаех.
Мислех си, че ще е
опит за бягство или нещо подобно, но никога...
Те са се промъкнали в дома ми и...
И са снимали...
Снимали са...
Децата ми.
През нощта, в креватчетата им.
Имат човек отвън, който ме следи, Фабио.
Забрави всичко това, веднага!
Ако полицията те разпитва - не си видяла нищо.
Как мога да забравя всичко това? Що за човек трябва да съм?
Можеш да си човек, който си признава всичко,
изоставяйки близнаците си, за да лежи в затвора,
или такъв, който преглъща и продължава с живота си.
Кой те накара да го направиш?
Не. - Палома, кой беше?
Палома?
Зулема Захир.
В този момент на скръб,
Йоланда трябва да бъде почетена
от най-близките си приятели.
Всеки ден си мисля за теб, Йоланда.
Всяка минута.
Всяка секунда.
Понякога
отнема много години
да откриеш приятел за цял живот, но...
Само за няколко месеца в затвора...
Йоланда, винаги ще има място за теб тук.
Винаги ще ти се възхищавам. Винаги.
Ще и трябва малко време, за да те опознае.
Разбира се, нормално е.
Тя е сляпа. - Какво?
Когато работех в полицията,
тя смяташе партньора ми за мой ангел пазител.
За това иска да се запознае с теб. - Не мисля, че ставам за ангел пазител.
Да влизаме.
Здравейте. - Здравей, скъпа.
Здравей.
Паласиос е тук.
Приятно ми е да се запознаем, Паласиос.
На мен също.
Добре дошъл. - Дай ми го, сериозно.
Здравейте. - Здравей, сладка.
Как си, Соле?
Тъпча се с кислород, докато си чакам трансплантацията.
Соле, ако Йоланда ми беше завещала тези 9 милиона евро,
щях да ти купя сърце. Сигурна съм, че се продават.
В Индия, Китай...
По-скоро в китайския квартал.
Ако Йоланда ми беше завещала тези 9 милиона евро,
щях да наема най-добрия гадател в света.
Щях да говоря със съпруга си
и да го попитам дали още ми е сърдит.
И без това ще сме заедно във вечността.
Ще му кажа, че беше просто...
Порив. Кофти порив, но все пак...
Ти какво би направила, блонди? - Аз?
Аз бих ги върнала. - Би ги върнала?
Какво? - Не може да си толкова глупава.
Парите не са мои. Крадени са.
Как си? - Добре. Не се оплаквам.
Исках да ти благодаря. - Защо?
Да пострадам, докато помагам на красиво момиче, не е толкова зле.
Тук е по-добре, отколкото в изолатора.
Ако ще правите секс, кажете им да изключат апарата ми.
Къдрокоске, връщай се в леглото си. - Радвам се да Ви видя, докторе.
Хайде, върви. - Как се чувстваш?
Като осъдена богиня, докторе. Чакам екзекуцията си.
Ще ти предпиша лекарства. Предложението още ли е в сила?
Да. - Ето.
Това са крилцата. Роклята не е довършена.
Жена ми я започна, но се разболя. Трябва да я довършиш.
Трудно е. Ще можеш ли?
Аз мога да я ушия. - Аз също.
Ти остани в леглото. - Вие ще успеете ли?
Разбира се. - Ще има награда.
Ти можеш само да помиришеш.
Едно за теб.
Страхотно, благодаря. - Довиждане.
До скоро.
Сигурно е трудно да започнеш от начало.
Щом не си сляпа по рождение.
Зависи.
Хората, които са родени слепи,
не могат да си представят цветовете например.
Аз имам същите мечти, каквито имах и преди.
Само дето съм по-непохватна.
Ще се научиш по малко.
Сами, отивай в кухнята. - Досажда ли ти?
Не, не, просто ме души.
Аз имам котка. Предполагам Фабио ти е казал, че не съм женен.
Не, не ми е казвал.
Е, така е. Заклет ерген съм.
Само аз, котката, майка ми
и кутията ми за храна, която винаги е с мен.
Ти си свестен мъж. Някой път трябва да оставиш котката при майка ти
и да се запознаеш с нови момичета.
Запознавам се с нови момичета всеки ден. Убийци, наркодилъри, всякакви.
Шегувам се, разбира се.
Досетих се.
Значи харесваш работата си.
Някой дни - да, други - не.
Предполагам Фабио ти е казал, че имаше убийство.
Сега свикваме с разпитите, с напрежението.
Направо полудяваме.
Убийство?
Не, всъщност Фабио не ми е казал нищо.
Вероятно е забравил. Напоследък сме затрупани от работа.
Не е искал да те тревожи. Нали така, Фабио.
Да, една затворничка бе убита, но не исках да те тревожа.
Съжалявам, че не ти казах. Не бях в настроение да разказвам.
Разбира се, разбирам много добре.
Прибираш се в къщи всяка вечер, сядаш на дивана,
но не можеш да намери време да кажеш:
"Една жена бе убита в работата".
Нормално е.
Как се случи? През нощта ли стана?
Не, не съвсем. Всъщност още не знаем.
Какво? Значи не знаят как е умряла?
Трябва да изчакаме резултата от аутопсията. Всичко до тук са догадки.
Измъчвали са я, след което са я изгорили с ютия за дрехи.
Точно така.
Инспектор Кастильо все още разследва, но май скоро ще има отговор.
Кастильо?
Партньорът ти от отдел "убийства"?
Родителите ми дойда да ме видят днес.
За първи път, откакто съм в затвора.
Как мина?
Всъщност добре.
Е, проведох ужасен разговор с баща ми,
но всъщност това беше най-смисленият ни разговор до сега.
Той е бивш гвардеец.
Не може да бъде!
Точно те ме хванаха. Двете копелета ми изкараха акъла.
По дяволите, съжалявам.
Малко се поотнесох. - Няма нищо.
Има ги всякакви. Баща ми също не е по-различен.
Фабио каза ли ти защо си смени работата?
Защо от полицията дойде в затвора?
Не.
Не си спомнял да е споделял.
Преди две години някой проникна в къщата ни.
Аз бях сама. Фабио беше на смяна.
Мислех си, че търсят пари
и, че когато разберат, че нямам, ще си тръгнат.
Но не го направиха. Взеха картите ми.
Искаха да им кажа ПИН кода си и ме завързаха.
Спираха до всеки банкомат и изтеглиха всичко, което имах.
Бях вързана поне три часа.
В един момент успях да се развържа
и се опитах да се обадя на полицията.
За съжаление ме хванаха
и ме пребиха.
Шибани копелета. - Всичко можеше да свърши така,
счупен нос и две счупени ребра.
Но не стана така. Фабио трябваше да преобърне земята.
Накара всички да ги търсят.
Умолявах го да не го прави.
На една вечеря като тази,
когато все още можех да готвя,
той се закле, че ще се откаже.
Но ме излъга. Продължи да разследва.
И когато арестува единия от тях, другият ме погна.
Побоят бе толкова брутален,
че очните ми нерви бяха премазани
и загубих зрението си.
Тогава Фабио ми обеща две неща.
Първото беше, че ще напусне полицията.
Второто - че никога повече няма да ме излъже.
Никога.
Съжалявам, ако съм
малко драматична, но...
Просто искам да знам,
че има основателна причина.
Твой ред е да се въртиш. - Не мога, китката ме боли.
Използвай другата ръка.
Между другото,
говорих с приятелката ти.
И... - Нямам приятелка.
Добре, бившата ти приятелка.
Останах с впечатлението, че между вас все още има нещо.
Очевидно, тя все още има чувства.
Не искам да остане с погрешни впечатления.
Да, но аз няма да се върна при нея.
Тя е най-лошата.
Да не би да си размислила?
Не, не, не.
Ако не смятах така, нямаше да те попитам.
Разбирам.
Но не знам дали можеш да се поставиш на мое място.
Виж, вкараха ме в затвора
и изобщо не се и замислям за връзка.
И дума не може да става.
Без значение дали е хомосексуална или хетеросексуална.
Разбираш ли?
Да. Да.
Искаш ли да погледаме телевизия?
Ще дойдеш ли с мен? - Разбира се.
Супер.
Виж, Тайланд.
Почти стигнах до там, но трябваше да работя.
Един приятел ми каза, че е красиво. - Откачалка такава!
Не се занимавай с мен, защото няма да се върна при теб.
Не искам дори да се доближавам до теб.
Би ли млъкнала? - Остави ме на мира, ясно?
Млъквай, по дяволите.
Да вървим.
Съжалявам.
Не съм... Боже!
Ехо?
Да. - Може ли?
Какво правиш още тук?
Случило ли се е нещо?
След 9 години брак, копелето ме изостави на рождения ми ден с писмо.
"Знам, че е жалко
да пиша това писмо на рождения ти ден.
Но тази сутрин почувствах, че повече не мога така.
Миранда, заедно сме от девет години.
Някои от тях бяха прекрасни.
Дори, когато не бяха, ние знаехме как да се справим.
Но не и този път.
За това мисля, че е най-добре да си тръгна така.
Без да се сбогувам.
Надявам се, че някой ден ще можем да поговорим за това.
Сбогом."
Защо не дойдеш у дома с мен?
Сандра и момичетата ще се радват да те видят.
Взел си е три ризи,
тоалетните си принадлежности,
всичко, което е могъл да побере в чантите си и е заминал.
Толкова ли съм го отвратила, че да си замине така?
Не е могъл дори да ме изчака да се прибера от работа.
Какво ще правиш? Ще говориш ли с него?
Ще го обвиня в измяна ще му взема всичко.
Ще му съсипя живота.
Ще го унищожа.
Гледали ли сте филма, в който един и същи ден се повтаря постоянно?
Боже, как се казваше? Гледали сме го тук веднъж.
Точно това се случва тук. Един и същи ден се повтаря постоянно.
Научихме се на много неща.
Градинарство, механика и други.
Тук е като университет. Не съм ходила на училище,
но тук получих диплома.
Уча езици. - Чух, че има театрална група.
Тук се научаваш как да си мълчиш.
Научаваш се как да се държиш, за да разбираш много неща.
Научаваш се и как да се сдържаш.
Научаваш се как да живееш, скъпа.
Влизай. - Здравейте.
Костюмът е готов. - Влез.
Прекрасна е. - Краищата така ли трябва да са?
Да, моделът е такъв. - Прекрасна е.
Почакай, имам нещо и за теб.
Да видим.
Това е един мехлем.
Така че, иди отзад, намажи се и се преоблечи.
Благодаря, но предпочитам да го направя с килията си.
Не, няма как. Лекарствата не трябва да напускат кабинета.
Готова съм. - Кажи, когато ти трябва ново бельо.
Искаш ли бисквитка. Хайде.
Ужасна си. Казах "не".
Както искаш, Соле.
Как мина?
Този тип е странен. - Защо?
Накара ме да се мажа и преобличам в кабинета му.
Бинго! Открила си слабото му място.
Пада си по затворнички.
Очевидно е, че сега си е харесал теб.
Колкото повече те харесва, толкова по-добре ще живееш тук.
Ще получаваш хапчета за сън,
шоколадчета. При това безплатно.
Да не би да казвате, че трябва да го забавлявам?
Остави се да бъдеш обичана. - Отвори се.
Имам предвид сърцето. Отвори сърцето си.
Да се отворя. - Животът ти тук ще е по-лесен.
Какво говорите? Не ми пука, че животът ми е труден.
Този тип е отвратителен. - Отвратителен?
Пияният ми мъж, молещ за секс сутринта.
Това е отвратително. - Няма да му се мазня.
Нито на него, нито на Зулема.
И между другото, докладвах я на началничката.
Казах и, че е дошла да търси Йоланда.
Да не си полудяла?
Don't run. Those are the rules.
Тази жена е кралицата на затвора.
Тя е жена на египтянина, убиеца на свобода.
Издирват го от "Интерпол".
Този мъж е убил около 20 човека.
На нея не и пука, дори да лежи 200 години тук, Макарена.
Той е като кученце в краката на Зулема.
Предпочитам да говорим насаме.
Сарай ми е като сестра. Не я гони.
Добре.
Започнали са да разследват убийството на Йоланда.
Ще бъда разпитана.
Но искам да знаеш, че няма да кажа нищо.
Имаш думата ми. - Добре.
Просто исках да го знаеш.
Зулема, трябва да говоря с теб.
Извади късмет. И аз имам да ти казвам нещо.
Ще ти дам една причина да си мълчиш.
Всъщност са две.
Леополдо и Енкарна.
Говорят ли ти нещо?
Чух, че имат красив двор,
къде баща ти е засадил красиви цветя.
Ще е жалко, ако не може да им се наслади.
Ще им се наслади.
Казах на началничката, че дойде в нощта, в която Йоланда умря.
Информацията е предадена на инспектор Кастильо.
Ако навредиш на семейството ми, ще навредиш и на себе си.
Ще докажеш, че си виновна.
Те знаят само, че си излязла да пушиш с нея.
Нямат нищо друго.
Пусни ме! Казах ти, че нямат нищо друго. Пусни ме!
Направих го, за да съм в безопасност.
Ти може и да си в безопасност, но ще видим дали баща ти е.
Изчезвай.
Възможните версии са две.
Едната казва, че няма да проговори.
А другата, че вече го е направила.
Коя ще ме прецака първо?
Шибана невинно изглеждаща кучка!
Ако и позволиш, ще те унищожи.
Ще се погрижа за нея. - Спри.
Ще се погрижа по бързия начин.
Здравей, скъпа. - Любов моя!
Имаме проблем.
Кой е последен?
- Опашката е там.
Трябва да се обадя! - Ферейро, имаш ли карта?
Карта ли? - Трябва ти карта.
Запиши се в списъка и ще ти дадат право на 2 обаждания на седмица.
Колко време отнема? - Един ден.
Трябва да се обадя сега. Спешно е.
Разбира се. Винаги е спешно. - Въпрос на живот и смърт е.
Тогава го направи по-бързо. Такива са правилата.
Започва да ми писва от тези правила.
Особено, когато са глупави! - Съгласен съм.
Има лист за оплаквания.
Без тичане.
Анабел! Трябва ми услуга.
Можеш ли да ми дадеш мобилен телефон?
Разбира се. Но не очаквай да е смартфон.
Аз съм твоя приятелка, а не лична банка.
Тези неща са скъпи. По-скъпи, отколкото са на улицата.
Имам пари. Колко искаш?
400 евро и 10 евро за кредит.
Ето.
400 евро.
Благодаря ти, скъпа.
Искаш ли нещо друго? - Не.
Кога ще получа телефона?
Когато ми платиш останалите 2600 евро, които ми дължиш.
Изгуби дрогата ми, скъпа. Трябва да платя за нея.
Моля те, трябва да се обадя.
Спешно е. - Спешно?
Колко спешно? Колкото 10 шоколада?
Колкото кутия цигари?
Колко искаш? 20, 30 евро?
150 евро и ти давам две карти
за телефона и мястото си.
Добре. 100 евро? - Добре, 100 евро.
Ето, момиче.
Ако искаш да вдигнеш, не се притеснявай.
Гумата е сменена. - Не се тревожи.
Не е важно.
Ще говориш ли или не?
Ферейро, добре ли си? - Съжалявам.
Много съжалявам.
Искаш ли да поговорим за нещо?
Мога да те заведа на терапия при д-р Сандовал.
Да, знам. Ще се запиша.
Просто ми трябваше прегръдка.
Тере! - Да.
Иди в кабинета на д-р Сандовал. Търсят те.
Виждам, че сте баща. - Да, на две деца.
Аз също съм баща.
И бих искал да ти задам въпрос.
Вдигни.
Ало? - Татко, чуй ме! В опасност си!
Мака? - Те знаят къде живееш.
Една убийца те преследва! Знае къде живеете с мама!
Прецаках се! Каза ми да взема решение, аз го взех и се издъних!
В опасност си! Всички сте в опасност, заради мен!
Чуй ме, Мака, не съм в опасност.
Напротив, татко!
Мака, искам да направиш нещо.
Искам да се обадиш на Симон.
На Симон? Защо?
Обади му се веднага.
Благодаря.
Както вие ми казахте по-рано,
вдигнете.
Ало? - Симон. Обажда се Мака.
Не затваряй, моля те. Ще отнеме само минута.
Искам да знаеш едно нещо. Искам да знаеш какво стана.
Ще остана в затвора седем години.
Искам да знам само дали някога наистина си ме обичал
или всичко е било част от плана.
Останалото вече не ме интересува.
Но искам да знам истината.
Съжалявам.
Исках да избягам с теб, но...
Всичко се разпадаше - семейството, компанията ми,
децата ми. За това трябваше да избирам.
Надявам се някой ден да ми простиш.
Дъщеря ми може и да ти прости, но не и аз.
Всичко е наред, скъпа.
Обичам те. - Татко?
Ще вземеш 1 милион евро от парите, които открадна
и след 12 часа ще дойда да ги взема от къщата ти.
Нещата ще започнат да се подреждат. Дъщеря ми ще се прибере у дома.
Какво мислиш?
Татко! Татко! Оправи ли гумата?
Това е семейството ми. Моля те! - Аз също имам семейство.
Не се опитвай да ме разиграваш. Нямам какво да губя.
Гонзалес Ларго Тереза.
Тере.
Да видим как ще обясниш това.
Резултатът от теста ти е положителен, но не за наркотици.
Не се тревожи.
Бременна си. - Какво?