ANDRA BLITZEN
Vandal Savage.
En ond diktator som har välsignats med odödlighet.
Han har uppnått vad ingen annan lyckats med i historien.
Han har erövrat hela planeten.
Vad heter du?
Jonas.
Din mamma var modig.
Och din pappa var korkad.
Vilket är du?
Du tar alltså efter din mamma.
Eller inte.
Caesar.
Hitler.
Per Degaton.
Rena amatörer jämfört med Savage.
Hans styrkor har redan krävt miljarder liv.
TIDSHERRERÅDET
Om vi har möjlighet att hindra honom men inte gör nåt,
har vi deras blod på våra händer.
Du är en tidsherre med lång erfarenhet,
men verkar ha glömt att vårt ansvar är att skydda tidslinjen, inte mänskligheten.
Du vill ge dig in på just den sortens tidsmanipulation
som vi ska förhindra.
Men om vi låter mänskligheten förgås i ondskans händer...
Vad är det då för universum vi skyddar?
Tänk om du skyddar världen från Savage
och samtidigt gör den sårbar för en ännu värre tyrann?
Vi är inga krigare, kapten Hunter.
-Vi har ingen armé... -Jag ber inte om en heller.
Jag ber om ett enda tidsskepp
och om tillåtelse att förändra historien innan Vandal Savage gör slut på den.
Jag vädjar inte till er som tidsherrar,
utan som människor.
Snälla.
Ge mig tillstånd att ändra tidslinjen bara den här gången.
Hur gick mötet med rådet, kapten Hunter?
Precis som förväntat, Gideon.
Så vi fortsätter?
Ja.
Förbered Vågryttaren för start. Sätt en kurs.
USA, Star City, januari 2016.
Tidigt 2000-tal, e. Kr.
Den gyllene tidseran för bensinmotorer, nätporr
och fåniga smartmobiler.
Vad ska vi hämta, kapten?
Inte vad. Vem.
Ta fram några filer, Gideon.
De åtta män och kvinnor som ska följa med på vårt korståg.
Du brukar föredra att arbeta ensam.
Den här gången behöver jag ett team.
Första rekryt, dr Raymond Palmer.
Även känd som Atom.
Det här känns bra.
Att vara ute på fältet igen.
Fast det här är inget fält.
Ray, är du med på det här?
För sent att ångra sig nu.
Nån har avlägsnat centralprocessorn.
Är du säker?
Jag designade den, så ja.
HIVE skulle bara avlägsna den om...
Om du krympte ner mig och lät mig flyga in i deras hemliga labb?
Min kväll ska visst urarta helt.
Det grejar du.
De har vapen och du har en superdräkt.
Dags att börja växa.
Det här blir tufft.
Jag är ingen motståndare.
Nästa rekryt.
Sara Lance, före detta medlem av League of Assassins,
och har dessutom varit död.
Släpp henne.
Eller vad?
Miss Lance. Ska vi ta en drink?
Jag har kommit långväga för att träffa dig.
Firestorm. Superhopslagningen av Jefferson Jackson
och professor Martin Stein.
Se upp, Jefferson.
83 % av kemikalierna här är lättantändliga.
Säg det till Rambo.
Jag sa ju åt dig att vara försiktig.
Varför ska jag dela med mig om du inte lyssnar?
Sluta domdera. Jag är ingen snorig student.
-Ursäkta mig. -Vem är du?
Kendra Saunders och Carter Hall.
Senaste reinkarnationerna av Hawkman och Hawkgirl.
Kendra!
-Du, min kära, fick oss nästan dödade. -Tack.
Du är klumpig än, som en fågel som nyss lämnat boet.
Ja, men för två månader sedan
var jag barista, inte nån jävla bevingad halvgudinna.
Har ni funderat på parterapi?
Det är ganska poppis i det här århundradet.
Nåt verkar vara fel, kapten.
Kandidaterna Leonard Snart och Mick Rory
-är förbrytare. -Det är inget fel, Gideon.
Lägg ner vapnen!
Här får ni, era små grisar!
En minibuss? Allvarligt?
Snuten bråkar inte med en pappa som köper blöjor mitt i natten.
-Vad i... -Akta!
Vilken huvudvärk.
Stein?
Vad fan gör du här?
Jag vet lika lite som du för en gångs skull.
Var är vi?
Fråga den som knockade och kidnappade oss.
En brittisk man med nån blixtrande grej?
Namnet är Rip Hunter!
Jag är från östra London.
Och från framtiden.
Trevligt att träffas, Rip.
Medan ni var satta ur spel mixtrade jag lite med era vapen.
Jag har samlat er för att jag behöver er hjälp.
Världens framtid är hotad
på grund av en man som heter Vandal Savage.
Det är inte möjligt. Vi krossade honom.
Ja. Green Arrow och Flash hjälpte oss.
Det är det som är problemet.
Om inte du eller mr Hall slog det dödandet slaget,
kan Savage återställas med hjälp av en enda cell.
Vad fan pratar du om?
Vandal är odödlig.
Kendra och jag reinkarneras.
Ja, precis.
Vad fan har den där Randall med oss att göra?
Vandal.
Han använder ondskan som han fulländat under sitt långa liv
och styrkan han har samlat på sig
för att erövra världen.
Min uppgift är att samla ett elitteam för att stoppa honom.
Hur då?
Genom att resa i tiden
och tillfångata Savage innan han blir till ett monster.
Du har fått tag i fel man.
-Jag är ingen hjälte. -Inte jag heller.
Det är svårt för er att greppa, men jag är från år 2166
och där ses du och alla andra här inte bara som hjältar.
Ni är legender.
Legender?
Jag ska inte vara petig, men legender är väl döda?
Det avgör saken. Jag står över.
Det är farligt att veta för mycket om sin egen framtid,
men jag är här för att ni alla är ämnade åt stordåd.
Det låter bra.
Och om ni inte slår följe med mig
är det detta som väntar om 150 år.
Jag kunde ha valt vilken tid och plats som helst.
Av alla som nånsin levt valde jag er.
Jag hoppas att ni inte gör mig och världen besviken.
Möt mig på den här adressen om 36 timmar om svaret är ja.
-Jag hade koll. -Jag vet.
Det är kul att se dig ge skurkar spö,
men vi måste talas vid.
Kapten Hunter återlämnar mig nog på samma ställe,
men det är bra om nån vet att jag var borta.
Vi gav oss på Savage.
Han är inte lätt att få på fall.
Därför har Hunter samlat ett team.
Med bland andra Leonard Snart och Mick Rory.
Vad vet du om kapten Hunter?
Han är en tidsherre från 2100-talet. Han är svår att googla.
Litar du på honom fast du inte vet nåt?
Jag är tillitsfull och du är cynisk.
Jag är cynisk och har svårt att lita på folk,
men det har räddat livet på mig.
Jag har dött en gång.
Världen trodde det åtminstone.
Vet du vad som hände?
Ingenting.
Trots alla pengar, byggnader och uppfinningar
var världen likgiltig.
I slutänden spelade mitt liv ingen roll.
Rip har gett mig chansen att rädda världen.
Jag måste ta den.
Ta hand om dig där ute.
Tvåhundrasex gånger.
Savage har dödat oss båda 206 gånger...
Ja, men jag vill inte vara med om en 207:e gång.
Vadå?
Ska du fly?
Vi har redan försökt med det.
Jag vet att du inte minns de tidigare liven än,
men jag minns mycket.
Om du bara visste vad jag älskar dig och hur...
Hur ont det gjorde varje gång han tog dig ifrån mig.
Har du aldrig funderat på att vi kanske inte kan slå honom?
Den här gången är vi inte ensamma.
Vi besegrade honom nästan utan hjälp.
Ja, nästan.
Kendra, det här är vår bästa chans att stoppa honom för gott.
Kvinnan jag har älskat i årtusenden skulle inte vara rädd för det här.
Du.
I våra tidigare liv har vi grälat.
Mycket.
Men vi avgjorde saker som krigare.
Så om jag slår dig
ger du upp tanken att slå följe med Hunter?
Ja.
Fast du kan inte slå mig.
Men du kan ju alltid försöka.
Vinnaren avgör, sötnos.
Jag minns när du ville
åka bort på läger.
Det här är lite annorlunda.
En tidsresa.
Tänk att vi pratar om det som om det var verkligt.
Jag vet.
Du borde följa med.
Laurel, jag dog.
Jag repar mig fortfarande.
Lazaruskällan hjälpte mig tillbaka,
men det gav mig ett behov av att ta,
av att döda.
Jag är farlig.
När du dog behövde jag kanalisera min sorg.
Jag gjorde det genom att bli Black Canary.
Jag hittade det i dig.
För mig har det aldrig varit positivt att vara Canary.
Var inte det, då.
Gör som Oliver.
Ta chansen och gör det Rip Hunter föreslår, och...
Var en hjälte i ljuset.
Var White Canary.
Var har du fått den?
Jag har en påhittig vän som heter Cisco.
Var är masken?
Du behöver ingen.
Du har levt i skuggorna länge nog.
Jag fattar inte att du funderar på att slå följe med engelsmannen.
Vi är tjuvar, svindlare, brottslingar.
Jag har ingen önskan om att rädda världen.
Speciellt inte 100 år efter min död.
Han sa "resa i tiden", Mick.
Åren före, då?
Före fingeravtryck, övervakningskameror och DNA-analyser.
Varför blev vi brottslingar?
För att vi hatar att jobba och älskar pengar.
Vi kan sno Mona Lisa direkt från da Vincis staffli,
knipa Hope-diamanten innan den upptäcktes.
Det var precis sånt vi ville göra.
Exakt sånt.
Vill du ha mig med, så är jag med.
Men jag tänker inte bli nån hjälte.
PROF. MARTIN STEIN FYSIK
Jefferson, det är viktigt att vi håller ihop för att krafterna ska fungera.
Om du inte har märkt det är jag fortfarande ovan med dem,
och nu när du blandar in tidsresor...
Förstår du inte vilken enastående möjlighet detta är?
En möjlighet att bli mördad av en odödlig psykopat.
Nej, tack.
Jag är en 20-årig bilmekaniker.
Världen klarar sig bättre utan att jag lägger mig i.
Jag förstår inte ditt beslut.
Men jag respekterar det.
Jag kanske kan övertala mr Hunter om
att han behöver mig som fysiker, inte som Firestorm.
Jag föreslår att vi skålar.
För mitt storslagna äventyr på egen hand.
För att rädda världen.
Slå dem med häpnad.
Du tog orden ur munnen på mig.
Professorn!
Här är det.
Jag tror att det är en blåsning.
-Säger man "blåsning" fortfarande? -Nej.
Din kompis hade visst en avskedsfest.
Ja. Jag tror att han drack nåt olämpligt.
Du verkar inte så glad över att vara här.
-Vad uppmärksamt. -Ser man på.
Ni kom allihop.
Då kan vi ge oss av.
Jag vägrar gå till fots.
En tidsherres heliga uppdrag får inte skada tidslinjen.
Hur skulle det se ut med ett tidsskepp
i det viktorianska England?
En holografisk projektion av naturligt kamouflage.
Precis.
Skeppet heter Vågryttaren.
Det har varit mitt i mer än tio år.
Ska vi?
Ursäkta. Skulle du kunna...
Tack.
Den använder säkert jonisk drift.
Det tvivlar jag på med tanke på att avancerad teknologi
inte tål en jonisk reaktion.
Jo, om man stabiliserar kvantfluktuationen.
Vi har faktiskt redan diskuterat det,
när jag var din student för länge sen.
Du kanske minns min uppsats om fältmekanik i underrum.
Jag minns inte dig, mr Palmer.
Jag vill ha lite av det du gav honom.
Jag har inte drogat honom.
Jag dömer ingen.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Inte jag heller.
Och jag bär på minnen från 4 000 år,
så det är inte illa.
Hur kan ett sånt stort skepp fungera utan en besättning?
Jag behöver ingen. Jag har Gideon.
Välkomna ombord.
Jag är Gideon, ett interaktivt artificiellt medvetande
som styr skeppets viktiga system
och bistår kapten Hunter på uppdraget.
"Kapten"?
Gideon har hjälpt mig lokalisera Vandal Savage.
Sa du inte att han är aktiv på 2100-talet?
Att utmana honom när han är på topp kanske inte är det bästa.
Precis.
Tyvärr har Savage alltid dolt sina rörelser.
Inte ens Gideon kan avgöra var vi kan hitta honom.
Men jag har det näst bästa alternativet.
Mannen som kan det.
Professor Aldus Boardman.
Han är världens ledande, eller ja,
världens enda expert på Vandal Savage.
Vi ska hälsa på honom.
Kursen inställd på St. Roch, New Orleans.
-St. Roch? -17 oktober, 1975.
Jag föreslår att ni spänner fast er.
Temporal navigering är inget man vill uppleva stående.
Att resa i tiden.
Häftigt.
Det kan vara lite obehagligt.
I sällsynta fall kan man blöda lite från ögongloberna.
Ursäkta, vad sa du?
Människokroppen är van vid att tiden är linjär.
Jax, vad bra att du är vaken.
Det här ska du inte missa.
Vadå?
Vad i...
Knäpp inte loss dem.
Jag vill gå av... vad det här nu är!
Lycka till med att förklara.
Jag gjorde honom en tjänst.
Han ser inte så tacksam ut.
Håll i er nu och behåll lugnet.
Era världar är på väg att förändras.
Allvarligt.
Det var helt sjukt.
Han ser precis ut som Darth Vader.
Chronos till ledningen.
Jag närmar mig kapten Hunters position.
Vad gör du, kompis?
Jag avgör om ni är viktiga för tidslinjen.
Jaha.
Det är ni inte.
Jag borde ha nämnt det förut.
Man kan drabbas av illamående när man reser i tiden, och...
Yrsel.
-Jag ser inget. -Och tillfällig blindhet.
Det är inte långvarigt.
Det var ju bara en liten tripp.
Ju längre bort man reser, desto värre är det.
-Okej? -Allt är relativt.
Bra.
Otroligt att du kidnappade mig.
Hallå. Jag vill åka hem.
Goda nyheter. 2016 inträffar om 41 år.
Ni tre, känn er
som hemma här på skeppet,
medan ni andra följer med till professor Boardman.
Bänkar du oss?
Är vi inte ett team?
Era färdigheter behövs inte. Än.
Ingen ska alltså dödas, lemlästas eller rånas.
Exakt.
Ska vi verkligen lämna de två oövervakade i ett tidsskepp?
Du, frisyren.
Dövhet var inte en av biverkningarna.
Vi måste skynda oss. Professorn dör om mindre än 24 timmar.
Varför gör du det så tajt?
Om han ska dö, så stör vi inte tidslinjen
och då påverkar vi framtiden minimalt.
Vad smart.
Och deprimerande.
Hur dör han, då?
Han hittas död på universitet, av okänd anledning. Kom igen.
-Kommer du? -Jag stannar.
Vill du hellre stanna med dem?
De har inte drogat mig.
Det är sant.
SAINT ROCH UNIVERSITET
Det här är otroligt. 1975.
Tänk på alla underbara möjligheter.
En chans att bevittna konstruktionen av pyramiderna
eller dinosauriernas undergång.
Jag har aldrig varit i 1975 förut.
Det är färgstarkt.
Var hittar vi professorn?
I föreläsningssalen.
Nej, vi kom för sent.
Ursäkta mig.
Ni.
Båda två.
Vet du vilka vi är?
Jag har studerat er hela livet.
Ända sen jag som barn hörde berättelsen
om Chay-Ara, översteprinsessan av Horus, falkguden,
och hennes älskare, prins Khufu.
Jag hoppades att den här dagen skulle komma.
Vi verkar ha kommit rätt.
Ursäkta. Vilka är ni?
Jag är också historiker. Jag vill diskutera ett annat av dina favoritämnen:
Vandal Savage.
Det går inte att berätta er historia utan att berätta hans.
Varför visar de bara repriser?
Det är ingen idé att försöka förklara.
Är jag den enda här som skulle behöva en drink?
Jag tycker att vi ska ha kul på 70-talet.
Vilken strålande idé.
Jag har de perfekta kläderna.
Var kapten Hunter inte tydlig med att ni skulle stanna ombord?
Klaffen, metallkäft.
Du är inte redo för att hänga med det här gänget.
Ledsen, grabben.
Ska ni bara lämna mig här?
Jag skulle ju ta hand om dig.
För fyra tusen år sen,
var Vandal Savage en egyptisk präst som var hemligt förälskad i en prästinna.
I dig.
Eller den du var i ditt första liv.
Men du var kär i nån annan.
Prins Khufu.
Savage, eller Hath-Set som han hette då,
fick höra om affären och överväldigades av svartsjuka.
Tror du mig än?
Det fick honom att mörda er båda.
Han bad falkguden Horus
att förbanna de han hatade i all evighet.
Chay-Ara bad en egen bön om att Horus alltid skulle skydda dem.
Men ett annat liv var bundet till deras av en slump.
Savages.
Därför vill han att vi ska dö.
Min teori är att ni tre
utsattes för samma strålning från meteoriter.
Vi har alla samma krafter.
Varje gång han dödar er övertar han dem.
Det är det som gör honom odödlig.
Det är inte möjligt.
Såvida inte meteoriterna innehöll ett muterande element,
som en partikelaccelerator.
Men vi saknar bevis. Ska vi ta ditt ord på det?
Det är inte mitt ord,
utan deras.
Men ni minns mig inte, va?
Kände vi dig förut?
NI har berättat hela er historia för mig, genom alla tider.
Men jag träffade er efter första världskriget.
Ni hette Joe och Edith.
Edith Boardman.
Vadå, var vi släkt?
Jag minns inte dig.
Jag är ledsen.
Var inte det.
Du varnade mig att om jag sprang på dig i ditt nästa liv,
så kunde du ha glömt bort mig.
Det här är vi.
På världsutställningen.
Du är lika vacker som jag minns dig.
Mamma.
Hur gammal var du när...
Ni blev mördade?
Tio.
Ni lärde mig att alltid vara försiktig, att flytta runt
och att hålla mig ett steg före Savage.
Men han hade spårat er i 4 000 år och var duktig på det.
Han hittade oss mitt i natten, på ett sunkigt motell i North Carolina.
Ni gömde mig i garderoben och fick mig att lova att stanna där.
Det gjorde jag.
Ursäkta att jag stör familjesammankomsten, men vi hoppades få höra
hur vi kan få reda på var Savage är idag.
Han håller sig i skuggorna och undviker uppmärksamhet.
Men under varje livstid placerar han sig nära ett maktsäte
och sår förödelsens frön.
Vem minns namnet på mannen
som viskade nåt i örat på Gavrilo Princip
och övertalade honom att starta första världskriget?
Vad får han ut av det?
Ju mer inriktad världen är på att förstöra sig själv,
desto mindre märker nån en odödlig psykopat mitt i allt.
Som vill lägga hela planeten under sina fötter.
Han dödade dina föräldrar, professor Boardman.
Nåt säger mig att du vet var vi kan hitta honom.
Jag har en välgrundad gissning.
Öl för en dollar?
70-talet är underbart.
Vem vill höra Captain & Tennille?
Min mamma spelade det.
Ofta.
Vad häftiga ni är.
Vill du dansa, Leonard.
Gör det du.
Jag kan titta på.
Som du vill.
Var det nåt du ville?
Gör mig sällskap på parkeringen.
Frestande. Men du är inte min typ.
Men din tjej, däremot,
hon verkar vara helt rätt för mig.
Du kanske inte förstod mig, subba.
Din jävla...
Det är lugnt.
Nu kan jag behöva lite hjälp.
Jag älskar 70-talet.
Gideon? Det är det du heter, va?
Hur kan jag stå till tjänst?
Jag antar att skeppet har nån sorts autopilot?
Det stämmer.
Bra. I så fall vill jag att du tar mig tillbaka till 2016.
Jag är här av misstag.
Kapten Hunter sa att du skulle försöka med det.
Och att jag inte skulle lyssna på dig.
Du är en dator! Du måste lyssna på mig!
Du verkar spänd, mr Jackson.
Om du går till sjukavdelningen kan jag ge dig lugnande.
Jag behöver inte drogas igen!
Vad var det?
En termitgranat.
Nån verkar försöka ta sig in.
Han heter Chronos.
Han är en temporal prisjägare.
Skeppet står under kraftig beskjutning.
Jag vet! Ska inte vi vara osynliga?
Du måste ta oss härifrån!
En livstid av forskning pekar i den här riktningen.
Det borde hjälpa er att hitta honom.
Så att ni får den hämnd jag suktat efter i alla år.
Jefferson. Nånting händer med Jefferson.
Vi tycks ha problem vid fartyget. En inkräktare.
Vi måste gå.
Tack för allt.
Vänta. Vi kan inte bara lämna honom här.
Vi måste tillbaka.
Han ska ju dö inom 24 timmar.
-Vi kan förhindra det... -Är ni tidsherrar?
Jag trodde väl inte det.
Jag har lagt flera år på att studera effekterna av kronologiska förändringar.
Så bra, då.
Men vi går ingenstans utan vår son.
Varför angriper Chronos oss?
Kapten Hunter borde nog svara på det.
Avfyra fotontorpeder eller nåt.
Bara kapten Hunter har rätt att...
Var är kapten Hunter?
-Dr Palmer, säg inte... -Att jag lämnade exo-dräkten på skeppet?
Okej, men då ljuger jag.
Vem fan är han?
Är det ett laservapen?
Jag måste till skeppet och förenas med Jefferson. Täck mig!
Mig också.
Din galning.
Tack, mr Palmer.
Allvarligt? Dr Palmer ska det vara.
Ner!
Vi måste förenas!
Vi går ut för en enda drink
och så lyckas ni starta ett bråk med Boba Fett.
-Aldus. -Vi ska ta dig härifrån.
Professor Boardman har svåra invärtes skador.
Förbered sjukavdelningen
och ta oss härifrån.
-Kurs? -Bort härifrån!
Osynlighetsskölden och dörren i akter är allvarligt skadade.
Jag ser det, Gideon.
Parkera i den temporala zonen medan jag ordnar det.
-Den temporala zonen? -Det är som ett tidslimbo.
Vi kan gömma oss där ett tag.
Ännu ett tidshopp skulle avslöja vår position.
Tidslimbo. Häpnadsväckande.
Det var nåt ni inte kände till om tidsresor.
Konstigt, med tanke på att ni aldrig rest i tiden förut.
Att ta med en familjemedlem från förr på ett tidsskepp...
Att gå ut och stöka runt på 70-talet...
Vi har bara börjat, men det här är den värsta
renodlade katastrofen i min karriär.
Jag förstår varför du är tänd på den där.
Min son är skadad på grund av dig.
Vem angrep oss?
Det är en lång historia.
Berätta den snabbt, Rip.
Hon verkar inte vara på det tålmodiga humöret.
Och det är inte jag heller.
Han heter Chronos.
Han arbetar för Tidsherrerådet.
Mina före detta arbetsgivare.
Jag trodde att du var en tidsherre.
Som jag sa är tiden inte linjär.
Vid ett tillfälle var jag en tidsherre.
Kan ni sluta slå mig?
Börja tala sanning.
Jag gav upp min position som tidsherre
när jag rekvirerade Vågryttaren.
Chronos ska visst hämta mig tillbaka.
-Du ljög för oss. -Självklart.
Ni skulle aldrig ha hjälpt mig annars.
Det där om legender, då?
Det var också lögn, va?
Jag valde er för att om 100 år
så hade era liv endast påverkat tidslinjen minimalt.
Jag behövde er hjälp utan att störa historien för år 2166.
Vi är alltså raka motsatsen till legender.
Ge mig en enda anledning att inte döda dig.
Ja, gör det.
För att Gideon inte skulle lyssna på er och då är ni fast här.
Toppen. Vi är alltså inget team av hjältar,
som ska befria framtiden från en hemsk skurk,
utan en samling nollor,
som tiden skiter fullständigt i.
Jag ljög inte om själva uppdraget.
Eller Savages brutalitet och råhet.
Eller om att jag behövde er hjälp.
Jag har svårt att tro att du är en sån som säger upp sig
och gör nåt sånt här av altruistiska skäl.
Så berätta nu, Rip.
Vad har Vandal Savage gjort dig?
Tidsherrarna avråder från äktenskap.
De avråder ännu mer från fortplantning.
En tidsherre ska vara fri från personliga åtaganden
som kan sätta honom i fara.
Men jag blev kär.
Och vi fick ett barn.
En pojke.
Jonas.
Savage dödade din familj.
Han massakrerade dem.
Och tusentals andra familjer.
Organisationen jag svurit att tjäna blundade för det.
Det gör de fortfarande.
Jag vägrar.
Det sista mitt barn såg var det där monstrets ansikte.
Ni kan vara säkra på att när Savage dör,
blir jag det sista han ser.
Jag förstår om ni vill återvända hem.
Vi kan göra det när reparationerna är klara,
om professor Boardman är stabil.
Vi vill nog alla överväga våra alternativ.
Vila dig.
Det är nåt jag vill att du ska ha.
Jag har det runt halsen.
Det var min mammas.
Ditt.
Det är vackert.
Jag minns det.
Tack.
Rip hade inte låtit mig ta med Aldus om inte du...
Självklart.
Chay-Ara.
Förlåt, Kendra.
Nej, det gör inget.
Chay-Ara går bra.
Jag vill be om ursäkt.
Det jag gjorde var fel.
Jag borde inte ha tvingat dig att följa med,
men för mig är möjligheten att resa i tiden
och se universums mysterier avslöjas...
Det är sånt jag har studerat hela livet.
Börja inte tjata om kvantfysik nu.
Mr Hunter erbjöd oss ett storslaget äventyr.
Vid min ålder vet man inte hur många äventyr som återstår.
Du.
Jag såg din 40-metersrusch när den där Chronos sköt mot dig.
Du har nog flera äventyr kvar.
Ja, du kanske har rätt.
Hemma, som Firestorm.
Jag kanske inte vill åka hem. Än, alltså.
Varför har du ändrat dig?
Har du nånsin spelat football?
Det trodde jag inte heller.
Hur som helst...
Den bästa känsla jag hade på planen var inte
när jag lyckats med nåt bra eller vunnit en match.
Det var när en av lagkamraterna tog en tackling för mig
och jag visste att de skulle skydda mig och se till att ingen kom åt mig.
När jag såg er alla rusa tillbaka mot skeppet,
till och med de där två fårskallarna, för att ta er an Chronos...
Det fick mig att känna samma sak.
Jag gillar att vara en del av ett lag.
Jag med.
Akta!
Förlåt.
Vad är det för vits med att ens överväga det här?
Rip har redan sett framtiden. Han vet precis vad som väntar för oss.
Vi kan lika gärna förbli döda.
Världen behöver oss inte.
Du är en vilsen lönnmördare,
och ni är värdelösa småbrottslingar.
Det kan jag leva med.
Inte jag.
Jag inte inte leva med att nån förseglar mitt öde.
Jag har alltid arbetat för att bli nåt större,
genom att bli nåt mindre.
Och sen kommer nån och säger
att Atom är lika betydelselös som en faktisk atom.
Så sa han inte.
Han sa att vi var nollor i hans framtid.
Men det här uppdraget handlar om att förändra framtiden.
Om vi kan förändra världen...
Tror du inte att vi kan förändra vårt eget öde?
Till det bättre eller till det sämre.
Det är en bra poäng.
Vad tror du, Gideon?
Jag beräknar att chansen är mindre än 6 %
att de fortsätter med uppdraget.
Jag menade reparationerna.
Chronos angrepp har fått ännu en olycklig konsekvens.
-Vill du höra? -Inte direkt.
Han är borta.
Vår son.
Vår son från ett tidigare liv.
Det är så förvirrande.
Jag beklagar.
Det var inte ditt fel.
Det var mitt.
Om jag inte hade krävt att få ta med honom hade han dött i stillhet.
Kanske i sömnen.
Plåga dig inte med sånt.
Man lär sig av tidsresor att många saker inte går att förändra.
Tiden vill inträffa.
Varken Chronos eller Vandal blir vår enda fiende.
Ofta är det tiden själv.
Oavsett hur det är med den saken ska vi förändra tiden,
radera Savages framtid och förtjäna vår plats i historien.
Dr Palmer har rätt.
Vi kanske inte är några legender på din tid, kapten,
men vi ska bestämma över våra egna öden.
Jag struntar i om jag bli en legend, bara vi gör slut på Savage för gott.
Det låter bra.
Och de missnöjda?
Jag gillar att döda folk.
Vi är med. Just nu.
Hur hittar vi honom, då?
Professor Boardman har en teori.
Gideon har redan satt en kurs.
NORGE 1975
Vet du vad det här är?
Ett instrument för att göra världen bättre.
Historien lär oss att människan
endast gör framsteg genom strider.
Renässansen skulle inte ha inträffat utan den mörka medeltiden.
Människan var inte intresserad av att klyva atomer före andra värdskriget.
Jag försöker bara göra världen bättre,
ett krig i taget.
Översättning: Hanna-Mari Kaapola, Deluxe
Swedish