Finns allt här?
Till minsta gnutta.
Och min ersättning?
En märklig sorts betalning.
Varför den här istället för pengar?
Alla har sina hobbyer.
En del samlar frimärken. Jag samlar reliker.
Det här är en fasces.
En ceremoniell yxa som bars av kejsar Neros livvakt.
Begreppet "fascism" kommer från det.
Inte?
Det är ett styrelseskick som fått dåligt rykte på sistone.
Narkotikapolisen! Upp med händerna!
Jag hade det här under kontroll.
Mitt sätt är snabbare.
Snabbhet är inte allt, mr Thawne.
Det borde du ha lärt dig nu.
Hur länge sen var det
sen du gav mig i uppdrag att bomba New York? 45 år?
Ja, för dig kanske. Men för mig...
Kul att se dig igen, gamle vän.
"Gamle"? Visst.
Men "vän"? Det är nåt man måste förtjäna.
Vad fin.
Är den från första århundradet efter Kristus?
Vad är du ute efter?
En partner.
Pass. Jag jobbar hellre ensam.
Ja. Med att samla en grupp följare? Bygga upp ett imperium?
Designa din ark?
Ja, jag vet vad du planerar och hur det går.
Vill du omforma världen?
Försök skriva om historien och ödet...
Försök beskriva partnerskapet mer konkret. Alltså...
vad får jag ut av det?
Du kanske nöjer dig med att samla maktsymboler,
men jag kan ge dig verklig makt.
Vi har verktygen vi behöver för att göra historien bättre.
Även om vi agerar med de bästa intentioner,
kan förändringarna sprida sig genom tiderna
och ge en temporal dominoeffekt med katastrofala följder.
Vi kan börja med små saker, med sånt vi kan kontrollera.
Det går inte.
Det vore att leka Gud.
Det går emot allt vi försöker göra.
Jag trodde att vi försökte hjälpa folk.
Vi ska rätta till avvikelser, inte orsaka fler.
Du tänker inte fyrdimensionellt.
Använder du verkligen Doc Brown mot mig?
Vem är det?
Sara, kom igen. Du kan inte vara neutral nu.
Inombords håller jag med dig.
Men det var inte det Rip gav oss i uppgift.
Vår uppgift är att skydda historien.
Städa upp efter andra, menar du.
Tidsstädare. Det är vad vi är.
Enkelt. Sikta och skjut.
Din tur.
Okej. Sikta och skjut.
Du dödade min öl.
Kom igen. Avtryckaren är känslig.
Och solglasögonen färgar allt blått.
Det skulle vara enkelt
att förbättra den genom att använda kraftkällan...
Det är inget fel på vapnet.
Du måste bara vara cool. Som Snart.
Okej. Jag kan vara cool.
Vad gör du?
Försöker vara cool.
Det här var nog en dum idé.
Det här kanske förvånar dig, men jag ansågs vara väldigt cool
när jag slutade på mitt välbetalda Silicon Valley-jobb
och startade eget.
Damerna stod i kö.
Hör på, snobbfrillan.
Om du vill ta Snarts plats,
måste du hitta smärtan, mörkret och ilskan.
Du har det inom dig.
Om du kallar mig snobbfrillan igen, dödar jag dig.
Inte illa.
Hej.
Vad gör du?
Det är ett litet sidoprojekt som jag jobbar på med Ray och professorn.
De sa att temporala avvikelser kan orsaka tidsbävningar.
Så jag tänkte
att om vi kan lokalisera deras epicentrum,
så kanske vi kan fixa avvikelserna innan de inträffar.
Som en tidsseismograf.
Vilket bra namn. Det tänker jag sno.
Om ARS får en glimt av det här, så...
Vadå?
Strunt samma.
Du, vänta.
Vi har knappt pratat sen du klev ombord.
Du kände min farfar.
Berätta. Hurdan var han?
Han var en bra man.
Är det allt? En bra man?
Var era uppdrag hemligstämplade?
Eller kände du honom inte så väl privat?
ARS uppmuntrade inte umgänge mellan medlemmar.
Det är nåt ditt team borde överväga.
Funkade det?
Helt klart.
Var kommer det ifrån?
Washington, 7 december, 1987.
1600 Pennsylvania Avenue.
-Än sen? -Det är Vita huset.
Än sen?
Det var dagen innan
Reagan och Gorbatjov undertecknade INF-avtalet.
Det handlade om kärnvapennedrustning
och ledde till slutet på kalla kriget.
Hur vet du det?
Jag var på plats i huvudstaden.
Reaganadministrationen kallade dit de bästa kärnfysikerna
som tekniska rådgivare.
Kan nån ha rest tillbaka i tiden
för att stoppa avtalet?
Ja, eller ännu värre. Tänk efter.
Reagan och Gorbatjov är under samma tak
vid ett av de mest instabila ögonblicken i historien.
ARS har en skola i Washington.
Jag kan höra med medlemmarna
om de har några användbara underrättelser eller resurser.
Bra idé, men du borde inte gå ensam.
Det är lång tid mellan 1987 och 1942,
och det är farligt att veta för mycket.
Jag kan ta hand om mig själv.
-Jag följer med henne. -Bra.
Ni tar kontakt med ARS,
medan vi andra bryter oss in i landets säkraste bostad.
Hur ska vi lyckas med det?
Välkomna till Vita huset.
Det här är Cross Hall,
ett storslaget utrymme mellan State Dining Room och East Room.
Okej. Sprid ut er, men håll kontakten
och rapportera allt misstänkt.
Hade kvinnor sånt här på 80-talet?
Axelvaddar? Ja.
De skulle göra kvinnor mer majestätiska och... Jag vet inte.
-Manliga? -Ja.
Jag hade hoppats att kvinnor inte längre behövde kläder
för att kompensera för sin status.
Vid det här laget ses väl kvinnor och män som jämlikar?
Håll fast vid din optimism.
Här är det.
Är det här ARS-akademin?
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
En sunkig lagerlokal?
Den är gömd i en sunkig lagerlokal.
Förbered dig på att se historiens mest avancerade träningsanläggning.
"Avancerad" kanske betyder nåt annat 1987?
Det var här jag tränade efter rekryteringen.
Vad har hänt med ARS?
Ingen aning.
Men mycket kan förändras på 45 år.
Var inte du historiker? Varför vet du inte det?
Allt som rör ARS är topphemligt.
Jag pusslade ihop andra världskriget
genom pappas godnattsagor, vittnesutsagor och regeringsläckor.
Jag borde aldrig ha lämnat 1942.
Amaya, vad som än har hänt, så var det inte ditt fel.
Det vet du inte.
Du vet ju inte vad som har hänt.
1987, den lyckliga tiden
då Whitney Houston och Star Trek var stora.
Jag minns det här året som om det var igår.
En sak verkar du ha glömt.
Mr Stein, trevligt att träffas.
Det är jag.
Sätt fart.
Satt inte du i möten hela dagen?
Jo. Jag var aldrig i Vita huset.
Avvikelsen måste ha orsakat små förändringar
som påverkat mina rörelser.
Den temporala dominoeffekten.
Det är därför vi aldrig ska lägga oss i historien.
Vi tycker helt enkelt olika.
Men vi kan inte låta honom se dig.
Nej. Sist när vi sågs höll jag på att radera mitt äktenskap.
Det är jelly beans.
Jag ser det.
President Reagans jelly beans.
Än sen? Ät upp dem.
Va? Det får man säkert inte.
Vi följer inte regler.
Visst, ja.
Reagan var inte ens nån favoritpresident.
-Vill du ha? -Ja.
Det kräver en del jobb,
men jag tror att Sovjet går med på att eliminera
alla landbaserade kärnrobotar och kryssningsrobotar.
De kommer att tro att idén var deras.
Vad skulle vi göra utan dig?
Ni skulle klara er. Men det är alltid bättre att vinna.
Vi har nog hittat avvikelsen.
Damien Darhk är här.
Sara, gör inget överilat.
Sara? Hör du mig?
Här är ett meddelande från 1956 från den brittiska ambassadören.
Han varnar ARS för sovjetiska spioner mitt bland dem.
Jag trodde att kampen mot Hitler skulle ena USA och Sovjet.
Du behöver visst en uppdatering angående kalla kriget.
Vad är det här?
Todd?
Varför?
Varför övergav du oss?
Vem är det?
Det är Obsidian.
Från ARS?
Lägg ifrån dig vapnet.
Släpp kniven och lägg händerna bakom huvudet.
Vi har problem i East Wing.
Du vill hämnas Laurel, men det är inte så enkelt.
Flytta på dig.
Stå still!
Stanna där du är!
Fan!
Ska vi strida eller sticka?
Strida.
Okej. Stick. Jag fixar det.
-Nej, gå du. Jag fixar det. -Gå, sa jag!
Vad sa jag om att korsa strålarna?
-Du sa att vi inte följer regler. -Det är den enda!
Den enda regeln vi följer!
Spring!
SENASTE NYTT
Vi avbryter sändningen med senaste nytt.
KAOS I HUVUDSTADEN
Bara en dag innan president Reagan ska välkomna generalsekreterare Gorbatjov
till Vita huset för att underteckna INF-avtalet,
utbröt våldsamheter vid en guidad visning.
Vittnen beskriver en "raketman".
Var det en terrorhandling?
Stäng av, Gideon. Jag står inte ut.
Ditt hämndbegär fick oss nästan inburade.
Det går tydligen bra att ändra på historien om det passar en själv.
Allt var inte Blondies fel. Snobbfrillan tabbade sig också.
Om du lät mig greja lite med vapnet,
skulle jag kunna lösa problemet med korsade strålar.
Det är inget fel på vapnet.
Det är dig det är fel på, din fåntratt.
Den stora frågan är
varför Damien Darhk är rådgivare i Vita huset
när USA ska skriva kärnvapenavtal med Sovjet.
Om hans samröre med nazisterna 1942 är ett rättesnöre,
samarbetar han med vår tidsresande fiende.
Samma person dödade Hourman.
Amaya måste få höra det här.
Så att hon också kan tappa fokus,
och riskera allt i en självisk jakt på hämnd?
Är det nåt du vill säga, Martin?
Ja.
Att döda Damien Darhk nästan 30 år före hans egentliga död
får oräkneliga, oförutsägbara konsekvenser för historien,
som vi har i uppgift att skydda.
Ska inte min syster skyddas?
Hon återuppväckte mig från de döda. Hon riskerade allt för mig.
Varför skulle jag inte göra samma sak för henne?
För att du har ett högre syfte, Sara.
Jag är ledsen, men vi får inte glömma bort våra ledande principer.
Jag är också ledsen.
Det låter som om du aldrig har brytt dig om nån.
Tror du att jag dödade honom? Jag hoppas inte det.
Han måste vara närmare 80.
Han kanske inte klarade slaget.
Herregud. Jag har dödat en ARS-medlem.
Varför viskar du?
Om han inte är död, kan han säkert behöva en tupplur.
Jag är inte invalid.
Jag är bara gammal.
Och du.
Du har inte åldrats en dag.
Det är en av fördelarna med tidsresor.
Lämnade du oss för att slå följe med de älskvärda nollorna?
Jag försökte hitta Rex mördare.
Utan att säga nåt till mig?
Jag hittade Rex döende.
Han sista ord var "tidsresenär". Jag tänkte inte. Jag handlade bara.
Vad hände med dem, Todd?
Efter kriget upphörde vår vänskap med Sovjetunionen.
Och vi fortsatte att strida,
medan det som kallades järnridån sänktes över centrala och östra Europa.
Även min farfar?
Ända till slutet.
1956 skickade president Eisenhower ett team till Leipzig.
De kom aldrig tillbaka.
Varför åkte inte du?
Det var en laddad tid.
De var inte vara säkra på att de kunde lita på mig.
-Varför inte? -Låt det vara, Nathaniel.
Nate, Amaya. Återvänd till Vågryttaren.
Jag lovar, Todd. Jag ska rätta till det här.
Det som är gjort är gjort, Amaya.
Inte när man har en tidsmaskin.
Jag är ledsen för att jag lämnade dig.
Verkligen.
Är Rex mördare här?
1987?
Kanske, om Damien Darhk fortfarande samarbetar med honom.
Omöjligt. Var Damien Darhk Reaganadministrationens
rådgivare vid toppmötet i Reykjavik?
Och efter mötets kollaps,
fick Darhk äran för att nedrustningssamtalen återupptogs.
Darhk vill samla på sig kärnvapen, inte göra sig av med dem.
Kärnvapenavtalet måste vara en täckmantel.
-För vadå? -Det måste vi ta reda på.
Gideon, var är Damien Darhk nu?
Jag tittar på kalendern i hans sekreterares persondator.
Mr Darhk har ett möte i Georgetown Park kl. 20.00.
Ett sent kvällsmöte i parken. Inte misstänkt alls.
Ray och Mick, ta reda på vem han ska träffa och varför.
Vänta. Bara vi två?
Jag bör inte vara i närheten av Darhk just nu.
Okej. Jag håller med.
Okej, nu har vi ljud.
Det var i sista sekunden.
Det är Snarts jacka.
Då kommer jag in i det lättare.
-Jag är överste Cold. -Fan heller.
Du ger inte dig själv en befordran.
Okej, då.
Vad gör du?
Vi är på spaning. Jag tog med snacks.
En äppelklyfta?
Du är visst upprörd över Vita huset än.
Jag kan vara mer försiktig. Och mer noggrann, mer som Snart.
Jag vill inte att du ska vara som han.
Va?
Du gav mig vapnet och sa att jag skulle ta hans plats.
Jag hade fel.
Du påminner mig hela tiden om min döda vän.
Det rör upp...
-Känslor? -Ja.
Så sluta och var dig själv.
Det är lite svårt,
med tanke på att jag blev av med min dräkt, mitt företag och mina krafter.
Känns en existentiell kris så här?
Håll tyst.
Håll tyst nu.
Jag hatar 80-talet!
Syns den andra personen till än?
Nej.
Ett hemligt möte i en park.
Det känns som inledningen till en spionroman av John le Carré.
Jag föredrar Ian Fleming.
Fler explosioner, färre kläder.
Tänk om Darhk ska träffa Rex mördare?
-Då får ingen av dem gå därifrån. -Nu händer det nåt.
En man har kommit in i parken.
-Ray, vi behöver ljud. -Ja.
Jag har redan fixat det.
Det fanns en Tech Village i närheten.
Ni anar inte vad man kan knåpa ihop
med några hushållsföremål.
Mr Darhk.
Han verkar ingå i den sovjetiska delegationen.
Det är inte Rex mördare.
Paketet är säkrat.
Utmärkt, Boris.
Heter du Boris? Eller var det Igor?
Det tycks alltid vara antingen eller med er KGB-agenter.
När avtalet är undertecknat, på statsmiddagen,
levererar du paketet.
Och du ska hålla din del av uppgörelsen.
Som avtalat.
Men först skålar vi
för fred mellan våra länder.
Darhk bryr sig inte om kärnvapenavtalet.
Han gör affärer med KGB.
Mayday.
Jag heter Martin Stein. Ni har säkert hört talas om mig.
Ni kanske har hört talas om mig.
Marty, ditt yngre jag är i parken.
Det är inte möjligt.
Det är sjunde december, Clarissas födelsedag.
Jag minns tydligt
att jag hade bokat bord för middagen och att det tog flera månader att ordna.
-Du måste ha struntat i det. -Det här blir spännande.
-Ska vi stoppa honom? -Vadå? Vad gör jag?
Mr Darhk, låt mig presentera mig.
Jag heter Martin Stein. Du kanske har hört talas om mig.
Jag ingår i förhandlingsteamet
och nominerades nyligen till fysikpriset Carlin Award för sjätte gången.
-Gratulerar. -Tack.
-Följde du efter mig hit? -Ja.
Du förstår, jag arbetar med ett transmutationsprojekt
som är avgörande för rikets säkerhet.
Jag hoppades att du skulle kunna ge presidenten förslaget.
Ursäkta, men jag ser att du har en Komandirskie-klocka,
precis som det sovjetiska försvarsdepartementet.
Ett möte utanför det officiella schemat?
Det är högst opassande.
Ray, Mick, ingrip!
Okej.
Det har uppenbarligen skett ett missförstånd.
Jag ska gå
och låtsas att de här fem minuterna aldrig har hänt.
Min fantasi är tyvärr inte lika livlig.
-Martin! -Grey!
-Ray, vad hände? -Darhk knivhögg den unga Marty.
Var är Darhk?
Vi tappade bort honom.
Det är ingen fara. Vi ska ta hand om dig.
Var är han?
Han är på väg.
Oroa dig inte. Du klarar dig.
Du igen?
Jag menar, jag igen.
Du verkar ha koll.
Hur gick det här till?
Jag är för ung för att dö, och för smart.
Kan nån av er få tyst på mig?
-Så gärna. -Gideon.
Jag kauteriserar den unga Martins sår.
Jag är rädd att båda patienter kommer att få ett fult ärr.
Du borde ha låtit mig slå honom.
Det handlar om tidsresor, eller hur?
Det var därför rådgivare Darhk knivhögg mig.
Det skulle han inte ha gjort
om du hade ätit middag med Clarissa
-på L'Auberge som planerat. -Herregud!
Clarissa. Hon väntar på mig på hotellet.
Lämnade du henne ensam på hennes födelsedag?
Hon beställde rumservice.
-Du är en självisk idiot. -Grey.
Jag går till hotellet
och hälsar henne att hennes man jobbar sent.
Okej? Ta det lugnt.
Martin, vad i hela friden tänkte du på?
Oj, vem är det?
KÖRKORT STEIN, CLARISSA
Professor Steins fru. Jax åkte dit för att förklara
varför hon tillbringar sin födelsedag i ensamhet.
Vänta lite. Om vi kan hitta henne med hjälp av allas favoritdator...
Gideon, kan du berätta var Damien Darhk är?
Tyvärr har jag ingen information om det.
Men vi vet vart han ska.
Hans lilla affär med ryssarna
ska genomföras på statsmiddagen imorgon.
Det är nog den mest välbevakade middagen i historien.
Vi känner nog nån som kan hjälpa till.
-Jaså? -En av Amayas gamla ARS-kompisar.
Och med "gammal" menar jag gammal.
Han kanske har kontakter som vi kan utnyttja.
Absolut inte.
Vad Darhk än planerar att byta med ryssarna, så kan det inte vara bra.
Okej, jag kontaktar FBI. Ni behöver inte bry er om det.
Men det gör vi.
Darhk samarbetar med en tidsresenär. Det är inget för FBI.
Jag tror att den tidsresenären mördade Rex.
Desto större orsak att hålla sig borta från middagen.
Du måste vara professionell.
Skojar du? Det är det enda hon är.
Hela hon andas professionalism.
Enda skälet till att hon inte skulle...
Herregud! Du och Rex Tyler var ett par!
-Nej. -Visst var de det?
-Då förstår jag precis. -Vi var inte ett par.
Umgänge mellan ARS-medlemmar är oprofessionellt.
Rex och jag skulle lämna ARS efter kriget.
Vi skulle försöka börja om tillsammans.
Sen blev han dödad.
Det var därför jag lämnade teamet.
Därför ville jag inte berätta om dem.
Det är för jobbigt.
Och därför är jag tveksam till att hjälpa dig.
Dina känslor fördunklar ditt omdöme.
Hon ska inte ta sig an Darhk ensam.
Vi behöver din hjälp.
Jag vet att du tycker att jag övergav dig, men överge inte mig.
Hej, hur är det?
Jag mår bra.
Ärligt talat är den här unga mannen som en främling för mig.
När jag springer på honom, kan jag aldrig föreställa mig att jag har varit sån.
Det skulle nog alla känna om de träffade sitt yngre jag.
Jag känner inte igen mitt nuvarande jag.
Mick sa att jag skulle vara mig själv.
Och han har rätt, för ovanlighetens skull.
Ja.
Problemet är att jag inte riktigt vet vad det betyder.
-Du kanske inte förstår vad jag menar. -Jodå.
Alla kämpar, åtminstone emellanåt,
med vilka de är och var de hör hemma.
Vad är svaret, då?
Ingen aning.
Det är nog bara att leva.
Vi kan inte göra mer.
Förhoppningsvis upptäcker vi vilka vi är när vi lever,
och utvecklas vidare.
Amaya har fixat inbjudningar till statsmiddagen.
-Orkar du med det? -Ja. Jag mår mycket bättre.
Orkar du med det?
Han menar: Tänker du orsaka en diplomatisk kris
och riskera att skada historien genom att döda Damien Darhk?
Jag vet vad han menar.
Du anklagade mig för att aldrig ha brytt mig om nån,
men du vet att det inte är sant.
Jag bryr mig mycket om dig.
Och historien bekymrar mig mycket mindre än ditt samvete.
Du är ingen lönnmördare längre, Sara.
Du är vår kapten.
Låt oss hoppas att jag minns det när det gäller.
Nu fixar vi det här.
Tack för att du hjälpte oss.
Det känns bra att vara med i matchen igen.
Jag ser inte Damien Darhk nånstans.
Han kommer.
Herregud, vad gör hon här?
Hon letar säkert efter sin man.
-Hon kommer hitåt. Vad ska jag göra? -Prata med henne.
Mr Jackson, jag trodde att min man skulle vara här.
-Har du sett honom? -Nej, tyvärr.
Jag skulle bli orolig
om det inte var typiskt Martin att glömma bort tiden.
Han tänker säkert på dig var han än är.
Vem är du?
En kollega. Jag heter också Martin.
Han har aldrig nämnt dig.
Han har säkert viktigare saker att prata om.
Skulle du vilja dansa med mig?
Jag brukar aldrig passa på att njuta på statsmiddagarna.
Visst.
Är allt bra? Du verkar spänd.
Vad ska du göra med Rex mördare när du hittar honom?
Gripa honom.
Vad skulle jag annars göra?
Döda honom.
Jag är medlem i Rättvisesällskapet.
Eller jag var det när det fanns. Det var inget medborgargarde.
Ursäkta, jag vill inte snoka, men du verkar inte vilja vara här.
Det är bara det att...
Martin bjöd med mig hit för min födelsedag,
men jag har tillbringat det mesta av den ensam.
Du kanske borde prata med honom.
Jag har försökt.
Men hans kärlek för kärnfysik är orubblig.
Ibland drabbas han av tunnelseende.
Martin är en dåre.
Men tro mig, han älskar dig.
Du är viktigare för honom än några vetenskapliga bedrifter.
Vad märkligt. Det känns som om vi har dansat förut.
Sara, Darhk är här.
Mick, Ray, bevaka utgångarna.
Alla andra, gör er redo.
Våra regeringar fredsförhandlar där uppe.
Vad sägs om att göra riktiga affärer?
Har du koderna?
Det är en CD-ROM, det senaste inom försvarsdepartementet.
Och min del i utbytet?
Räck över asken!
Och den grymma CD-skivan.
Vad är det här?
HAN FÖRSÖKER LURA OSS.
-Han tror att vi jobbar med Darhk. -Aldrig.
Ingen behöver bli skadad.
Det är inte riktigt min stil.
Vi kan fortsätta småprata, eller så kan ni ta itu med bomben
som vi har gömt i middagssalen.
Om ungefär sex minuter,
går Reagan, Gorbatjov och allt hopp om fred upp i luften.
-Ray? -Vi jobbar på det.
Jag är ledsen. Det kommer olägligt. Men prova att vara jag.
Todd!
Vi letar efter bomben.
Bomben? Vi måste rädda Clarissa.
Jag fixar det här, Sara. Stoppa Darhk.
Vad coolt. Todds brudkista.
Du har gått för långt!
Allihop, ut härifrån på en gång.
Nu när vi har er uppmärksamhet:
Var goda och lämna middagssalen.
Vi tror att det finns en bomb här.
Hur är det?
Vem är du?
En vän till din make.
Goda nyheter. Vi har hittat bomben.
Dåliga nyheter: Den är gammalmodig.
Jag vet inte hur man desarmerar ett sånt primitivt vapen.
Lista ut det, Ray. Jag är upptagen.
-Jag kan inget göra. -Jo.
Det var fel av mig att försöka göra dig lik Snart.
Du är Ray Palmer. Du kan vetenskapa dig ur allt.
Jag är Ray Palmer.
Jag kan vetenskapa mig ur allt.
Jag kan...
Om jag kan skicka en elektrisk puls från en yttre strömkälla,
kan jag kanske överbelasta bombens utlösare.
Men då måste jag demontera Snarts vapen.
Gör det bara.
Nej!
Ray, säg att bomben är desarmerad.
Det vore en lögn.
Tio sekunder kvar att leva.
Det finns värre sätt att dö.
Jag gjorde det.
Bra.
Håll ut, Todd.
Håll ut.
Vi har träffats förut.
New York, 1942.
Du har inte åldrats alls. Lazaruskällan?
En mystisk kvinna.
Men jag känner igen din blick.
Så ser den ut som jag har berövat allt.
Inte allt.
Du har inte tagit min själ,
som jag redan förlorat en gång och inte gärna gör igen.
Därför låter jag dig leva.
Vad barmhärtigt av dig.
Jag skonar dig för att förlänga ditt lidande.
För jag kommer från framtiden.
Jag vet hur det här slutar.
Din ark,
din vision...
Precis när du håller på att uppnå allt du har önskat,
blir din fru mördad.
Ditt livs kärlek.
I din desperation försöker du till och med döda din egen dotter.
Hela stan gör uppror mot dig.
Och sen dör du.
Slagen och ensam.
Vad hände? Var är Darhk?
Han tog honom.
Tidsresenären som motarbetar oss...
Han är en snabbspringare.
Som Flash?
Snabbare.
Då har snabbspringaren och Darhk det KGB gav Darhk.
Såvida inte...
Vadå?
Jag snodde det från Darhk.
Lägg av.
Får jag krama dig? Gör vi sånt?
-Låt gå, då. -Det blir mer.
Ja!
Du tog en kula för mig.
För en ARS-kollega. Inget märkvärdigt.
Vad märkligt att vara tillbaka här.
Ett skepp som kan resa genom tiden och läka alla sår.
Tänk på möjligheterna.
Jag vill påminna om att det är viktigt att du fortsätter
som om du aldrig hade sett mig eller nåt annat från framtiden.
Att du inte tar chansen att visa mig
en liten glimt av framtiden,
nåt som kan ge transmutationsforskningen en skjuts in i 2000-talet.
Tänk att jag kan vara så självisk.
Det är precis sådan du har varit mot Clarissa.
Hon dog nästan igår på grund av din blinda hängivenhet.
Du om nån måste förstå vikten av vår forskning...
Jag förstår vikten av en enda sak.
Trots allt jag har åstadkommit och alla utmärkelser jag har fått...
Fick vi det sjätte Carlinpriset?
Det enda som ger mitt liv mening är Clarissa.
Ja, Martin, vår fru.
Som du har ignorerat i två dagar.
Men jag älskar Clarissa.
Ta hand om henne, Martin.
För jag lovar dig.
Hon är det enda du bryr dig om att minnas.
Och jag lovar dig
att se till att hon vet att jag älskar henne.
Jag hoppas det.
Är det säkert att du inte vill följa med?
Rex mördare är på fri fot. Vi kan hitta honom tillsammans.
Det är uppenbart att mina dagar som slagskämpe är över.
Du var fantastisk.
Det kändes som förr.
Det är nåt som håller kvar dig här, va?
Efter att ARS upplöstes, var jag ensam under många år.
Tills jag äntligen träffade nån.
Och han väntar på mig där hemma.
Jag har förbättrat mr Rices tillstånd.
Helt otroligt.
Ta ett gott råd från en gammal man
som har levt länge nog för att se världen förändras,
oftast till det bättre.
Om du nånsin hittar kärleken igen...
Vårda den ömt.
Ska du redan gå?
Jag hoppades att vi kunde ta en öl.
Till skillnad från dig har jag begränsat med tid.
Och jag behöver inte kolhydraterna.
Hej då, Todd.
-Jaha, jag får väl... -Han älskade att sjunga.
Henry.
Din farfar.
Han hade en vacker röst.
Vid långa resor eller på spaningar, sjöng han serenader för oss.
Han ville bestämt att jag skulle sjunga med,
men det gjorde jag aldrig.
När det kom till kritan och det kändes som om allt hopp var ute,
kunde vi alltid räkna med att Henry skulle muntra upp oss.
Det var sån han var, din farfar.
Ta mig tillbaka dit, så fixar jag föremålet.
Legenderna har lämnat 1987.
Föremålet är utom räckhåll.
Den blonda kvinnan är också tidsresenär.
Hon vet vad som väntar mig.
-Det gör hon säkert. -Ta med mig, då.
Jag måste ändra på mitt öde.
Vi kan säga så här.
Vi kan samarbeta för att ändra på bådas våra öden.
Stig in.
Översättning: Hanna-Mari Kaapola