Er det noe galt med grensesnittet?
Jeg trippelsjekket forbindelsene, og alt virker i orden.
Det er en gjenstand fra 33 e.Kr. som snakker med en AI fra det 22. århundre.
Du må bare gi den litt tid.
Hei. Funnet ut noe?
Ikke ennå.
Så Stjernejenta vet ikke hvor bestefar endte opp?
Nei. ARS mente at spydets deler ville være tryggere
om de ikke visste hvor Rip la dem.
Men Rip vet det, så Undergangslegionen vet det nok allerede.
De har kanskje bestefar alt.
Han kan være død, eller de torturerer ham eller han er døende, eller...
Vi lar ikke det skje.
Det handler ikke bare om bestefaren min, -
- men om hele virkelighetens stoff.
Som man skulle tro var insentiv nok
for en viss snakkende datamaskin til å bufre raskere.
Navnet er Gideon.
Og jeg behandler data så raskt jeg kan.
Ta det med ro. La Gideon gjøre sin greie.
Så snart vi plasserer fragmentet, -
- drar vi dit straks.
Vi skal redde bestefaren din. Og virkelighetens stoff.
Jeg fikk en idé.
Hvis det er å få "Onde Rip" til å fortelle hvor kommandant Stål er,
- har jeg allerede prøvd. - Og han sa ikke noe?
Nei, han sa mye. Ulike varianter av "dra til helvete".
Så hva skal vi gjøre med ham? La ham bli i briggen?
Til vi finner en måte å gjenopprette sinnet hans på,
så ja, det er planen.
I briggen kan han iallfall ikke skade noen.
Gideon?
Gideon, jeg vet du er der...
De har forbudt meg å svare på dine instrukser, herr Hunter.
"Herr"?
Seriøst? Etter alt vi har vært gjennom?
Jeg er såret.
Spaniel.
Bred.
Trehjulssykkel.
Ikke tving meg til å gjøre det.
Spaniel.
Bred.
Trehjulssykkel.
Greit... kaptein.
Hva?
Hva skjer?
Jeg aner ikke.
Gideon?
Handler dette om det som skjedde, beklager jeg.
Gideon, hva skjer?
Beklager, men jeg er nødt til å følge kapteinens ordrer.
Kvinner.
Jeg ga deg ingen...
Rip.
- Jeg sa jeg ville klare det. - Hva skjer?
Rip manipulerer Gideon.
Trodde vi ba henne om å ignorere ham.
Kapteinen brukte en overstyringskommando og er på vei mot hoppeskipet.
Stopp ham.
- Mener du "drep ham"? - Nei. Ikke noe drap.
Ikke noe moro.
Vi blir med, ser til at han ikke dreper.
Kom igjen!
Jax?
Kan ikke gå over til manuell styring.
Gideon har tatt over kontrollene.
Ja, jeg ser det.
Tror hun mener: "Kan du stoppe det?"
Jeg tror jeg kan gi systemet en omstart, inkludert Gideon, -
- men det betyr å deaktivere hele skipet.
Gjør det.
Gideon, iverksett Spektrumprotokoll.
Iverksetter.
Det er sannsynligvis ikke bra.
Selvdestruksjons-sekvens aktivert.
Det er helt klart ikke bra.
Jax, hva er status?
- Gi meg et minutt. - Du har fire.
Herr Hunter...
Legg fra deg våpenet. Vi vil ikke skade deg.
Jo, det vil vi.
Gi oss medaljongen.
Gi oss hva for noe?
Mener du denne?
Deres eneste håp for å finne siste delen av Skjebnens spyd?
Du har ikke noe sted å flykte til.
Har aldri hørt noe sannere.
Nei!
Jeg er klar til omstart. Men vi mister kraft i fem sekunder.
Gjør det.
Greit. Navigasjonen er fortsatt koblet ut.
Dere bør holde dere fast i noe.
Skal vi krasjlande igjen?
Fantastisk.
Går det bra?
Alt gjør vondt.
Hvor er vi?
Vi har landet i krittperioden.
Kaller du det en landing?
Gideon? Er du tilbake?
Ja, prøver du fortsatt å drepe oss?
Jeg beklager det.
Hvor mange ganger må jeg fortelle dere at Mick Rory ikke skal styre dette skipet?
Det var ikke Mick.
Det var Gideon.
Jeg har beklaget.
Vi er visst i krittperioden.
69 997 983 f.Kr., for å være nøyaktig.
Ni åttitre. Det er...
Nøyaktig det året Rips tidsspreder forlot meg.
Det er litt av et sammentreff.
Ikke helt.
Den plutselige omkonfigureringen av navigasjonssystemet
tvang meg til å velge eldste destinasjon i loggene.
Gideon, samme hvordan vi kom hit. Bare tidshopp oss ut herfra. Nå!
Dessverre er jeg ute av stand til det.
Skipets primære tidsavgrenser gikk tapt i det første sammenstøtet.
Men hvis vi klarte å finne avgrenseren og få til en reparasjon?
Alle systemene ville bli normale igjen.
Jeg skal gå og hente den. Mitt gamle nabolag, tross alt.
Greit. Gå.
Bare ta Nate og Amaya med deg. Du trenger ikke være der ute alene.
Hvorfor får ikke jeg bli med til Jurassic Park?
Fordi du må true Rip.
- Lett. - Jeg sa "true", ikke "skade".
Når medaljongen er ødelagt,
er kaptein Hunter den eneste
som kan si hvor kommandant Stål og den siste delen av spydet er.
- Hvorfor ikke gå inn i hodet hans? - Om det var mulig.
Det er det. Tidsmesterne gjorde det med meg hele tida.
Hva da?
Koggi ett eller annet.
Kognitiv inntrengen.
Der har vi det.
En prosess der én bevissthet entrer en annen.
Men det er ikke mulig.
Teknologien ble utviklet i 2137 av Tidsmesterne -
- og brukt som en ekstrem metode for tvang.
KI-enheter ble standard i alle tidsmester-fartøy.
Så i teorien kunne vi gå inn i Rips sinn, -
- og endre ham tilbake?
Korrekt.
Det var det jeg sa.
Ingenting får i gang hjertet som frisk krittluft.
Kom igjen, dere to! Fort!
Bestefaren din er en av de tapreste menn jeg vet om.
Hvis noen kan holde Undergangslegionen på avstand, er det ham.
Ja. Jeg håper du har rett.
Jeg har som regel det.
Jeg har lokalisert avgrenseren.
- Å nei. - Hva er det?
Den ser ut til å være i Gertrudes territorium.
Hvem er Gertrude?
Slapp av. Når været er så kaldt, er hun sikkert i dvale.
Eller ikke.
Kognitiv inntrengen skaper et hjernebånd mellom to eller flere personer.
Kaptein Hunter anså det som barbarisk og ekstremt farlig.
Klarer dere to å finne ut av denne "kognitiv inntreden" -greia?
Med professoren som min assistent, ja.
- Det kan du ikke mene. - Jo, absolutt. Gi meg en øl.
- Så hvem går inn? - Jeg.
Jeg tok med Rip på dette skipet. Det er mitt ansvar.
Ikke snakk om. Jeg lar deg ikke gå inn alene.
Hørte du ikke hva Gideon sa?
"Barbarisk og ekstremt farlig."
Derfor trenger Sara støtte.
Og Rip hadde tro på meg.
En grunn til at jeg ble maskinsjef.
Du er den eneste maskinisten.
Poenget er at hvis det er noe av den gamle Rip igjen inne i ham, må jeg finne det ut.
Det er vel og bra, men husk at prioriteten må være -
- å oppdage beliggenheten -
- til den siste delen av spydet og beskytteren.
Ølen, professor.
Vi sier en sixpack.
Så hvor langt unna avgrenseren er vi?
Ser ut til at den er rett framme.
Vent her. Jeg skal gå og sjekke.
Takk.
Noen er i sitt rette element.
Jeg har alltid lært meg ting innendørs.
Gi meg en bok om denne tida og naturen i denne æraen, -
- og jeg slipper kunnskapsbomber som om det er min jobb.
- Nate. - Hva er det?
Ikke beveg deg.
Hvorfor ikke?
Herregud.
- Hold deg i ro. - Herregud! Få den bort. Spark den.
Drep den. Fikk du den?
Det var ekkelt.
La meg gjette. Du er redd for slanger?
Og du er ikke det?
Dyr angriper bare hvis de provoseres eller er desperate.
Den skjellete vennen din ville ikke såre deg.
Den trodde bare du var en del av treet.
Så du kommuniserer med alle dyr?
Du er som en attraktiv dr. Dyregod.
Det er ett dyr som kan overraske meg.
Flørter du med meg?
Kanskje...
Hva skjedde med "lagkamerater fraterniserer ikke" -greia?
- Courtney. - Stjernejenta?
Hun ga meg et lite råd om å være tro mot meg selv.
Kanskje på tide å gi slipp på de gamle reglene.
Mye har forandret seg siden jeg forlot 1942.
Jeg har forandret meg.
Og...
Kanskje...
Det å utforske dette...
Hva det enn er...
Ikke er den dummeste ideen.
Det er slett ikke en dum idé.
Løp!
Hva skjedde?
Hun kan ha fått teften av meg.
Jepp. Helt klart.
Spørsmål. Hva forventer vi når vi kommer inn i Rips sinn?
Aner ikke.
Hva for noe?
Har sett det bli gjort, fått det gjort. Aldri tatt turen selv.
Gitt at dere går inn i hans ubevisste, -
- antar jeg at det vil se ut som et sted vår gamle kaptein kjenner.
Her. Ta på disse.
Gideon sa dere ikke bør bli i hans mentale verden mer enn en time, -
- ellers kan overføringen bli permanent.
Ment du at vi kan bli værende i Rips sinn for alltid?
Nettopp.
Trykker dere den røde knappen, -
- kan dere gi dere selv et elektrisk støt som bør få dere ut.
Mindre snakking, mer handling.
Mick har rett. Sett i gang.
Lykke til.
Jeg tror det fungerte.
Jeg tror vi er inne i Rips sinn.
Grå sa at Rips hjerne ville virke kjent.
Hvis dette er Bølgerytter, finner vi ham kanskje på brua.
Rips minne av Vanda Savages soldater.
Er dette stedet fylt av alt det fæle Rip husker -
- om det å være tidsmester...
Da kan skipet være overfylt av kryp fra alle tider.
Vi bør skaffe oss våpen.
Er du sikker på at våpnene vil fungere her inne?
Jeg vet ikke.
Jeg har aldri vært i noens sinn før.
Stå stille!
Ja. Jeg tror de fungerer helt fint.
Sara...
Du hører ikke hjemme her.
Hei...
Herregud, jeg er en hurpe i Rips sinn.
Hvis det er slik han tenker på deg ubevisst...
Det forklarer at han vil drepe oss.
Hvis det stemmer, så...
Da er det mer enn bare "bizarro-meg" på dette skipet.
Onde Ray? One Stein?
Onde Mick?
Det er vel bare vanlige Mick, men allikevel...
La oss finne Rip, skaffe det vi trenger og komme oss vekk.
Ja.
Jeg tror vi slapp unna henne.
Ok. Raskt spørsmål, Ray.
Kvinne-dinosaur-vennen din... Du sa hun fikk teften av deg.
- Jeg tror hun het Gertrude. - Ja.
Jeg fikk følelsen av at Gertrude ikke likte deg noe særlig.
Raymond, hva er det du ikke sier?
Tja...
Det er bare tilfeldigvis slik at dame-dinosaurer er ganske moderlige.
Og?
Og jeg kan ha spist et av eggene hennes.
Hva? Jeg var skrubbsulten. Jeg trengte proteiner.
Ett egg ga meg 70 omeletter.
Jeg angrer ingenting.
Greit. Men du må fortelle oss slikt -
- før vi går inn i Gertrudes territorium.
Det var her avgrenseren landet.
Hvis du vil hindre Undergangslegionen -
- i å ta din bestefars del av spydet, -
- må vi få tak i den.
Vi klarte det.
Bor det noen her?
Det pleide det.
Her overlevde jeg i seks måneder.
Hva er den lukten?
Hann-T. rex-urin.
Jeg fikk Gertrude på avstand -
- bare ved å spre det overalt.
Og hvor fant du hann-T. rex-urin?
- Tja... - Jeg vil faktisk ikke vite det.
Vil jeg vite hva dette er?
Det ser ut som kaptein Lance.
Det ser ut som en liten baby-Rory.
Jeg...
Jeg kan ha vært litt ensom.
Men sola går ned.
Kanskje jeg skal gå ut og fange en iguan, -
- og lage den verdensberømte iguansuppa mi.
Nei, det går bra. Tok med energibarer fra skipet.
Hva? Energibarer? Kom igjen, Nate...
Vi er i krittperioden.
Du må i det minste prøve den lokale maten.
- Nei. - Greit.
Ikke forlat urinområdet.
Så...
Her er vi.
Venter på fersk iguan i Rays leir som strandede.
I dinosaurtider.
Så dette er livet vårt nå.
Jeg vet du vil tilbake til skipet, -
- men det er ingenting vi kan gjøre bortsett fra å vente.
Ingenting.
Heldigvis har jeg ikke glemt hvordan man overlever.
Som å sykle.
Ja, det er flott, Ray.
Ok, når vi finner Rip, hvordan skal vi få ham til å fortelle oss -
- hvor Nates bestefar er, hvis...
- Hvis Rip tror at vi er onde? - Ja.
Ett problem om gangen.
Hva er det andre problemet?
Finn Rip.
Jeg tar meg av disse typene.
Du burde ikke ha kommet hit.
Dette er vårt skip.
Men det er alltid plass til en søt liten ting som deg.
Vi har godt med plass i briggen.
Alt dette er i Rips sinn.
Ingenting av dette er virkelig. Du er ikke virkelig.
Sier du det?
Føles det virkelig?
Hallo?
Rip...
Gå vekk fra meg!
Slapp av. Det er greit.
Jeg skal få deg ut herfra.
Få meg ut?
Du fikk meg inn hit.
SOS.
Sara.
Hei, Sara, det er meg.
Jeg visste ikke at du kunne morse.
Jackson. Jeg hadde håpet at du hørte signalet mitt.
Hvem er du?
Seriøst?
Etter all tid vi har tilbrakt sammen...
Jeg tror jeg hadde husket det hvis...
Er du et produkt av Rips fantasi?
På en måte.
Men jeg er veldig virkelig.
Like virkelig som Bølgerytter.
Gideon?
Hallo, Jackson.
Vent. Hvordan kan du være Gideon? Jeg mener...
Er jeg ikke det du så for deg?
Jeg så deg alltid for meg som rødhåret.
Men dette er Rips verden, så jeg antar vi bare lever i den.
Jeg må finne ham.
Jeg må spørre ham hvor Nates bestefar er.
Det blir ikke lett å få den informasjonen.
Hva mener du?
Eobard Thawne tuklet med bevisstheten hans.
Gjorde venner til fiender.
Men du er fortsatt en venn.
Hvorfor er ikke du ødelagt?
Det falt ikke Thawne inn -
- at AI-en i Bølgerytter trengte å bli ødelagt.
Men tida er i ferd med å løpe ut.
Kaptein Hunters ekte minner blir svakere for hvert minutt som går.
Så de vil være tapt for alltid.
Rip, det er ok. Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Du er redd fordi du tror at jeg er en av de som fanget deg, -
- men det er en løgn.
Alt du ser på dette skipet, -
- det er bare i sinnet ditt.
Jeg forstår ikke.
Rip.
Det er greit.
Hold deg unna meg!
Mer iguan?
Nei, takk.
Det var nydelig. Takk.
Ser du? Nydelig? Du går glipp av noe.
Ja. Men jeg klarer meg.
Hvor skal du?
Skal bare hente litt mer ved til bålet.
- Jeg kan hjelpe deg. - Jeg kan gå.
Gutter, jeg kan ta vare på meg selv.
Så vi prøver å holde varmen sammen nå?
Du kan ikke gjøre det, Nate.
Hva da? Motstå sjarmen din?
Du kan ikke date Amaya.
Jeg gjør ikke det.
Du gjør noe med henne.
Hvorfor tror du jeg ropte "yoo-hoo" da jeg kom tilbake til leiren?
Fordi du er en type fyr som fortsatt sier "i en fei".
Fordi jeg ikke ville forstyrre noen hokuspokuserier.
Og sier "hokuspokuserier".
Jeg dater ikke Amaya.
Men om jeg gjorde det, hva så?
Vi ville ikke ha gjort det rart på skipet.
Det var ikke det jeg... Jeg bryr meg ikke om det.
Jeg har datet på skipet.
Har du? Hvem? Sara?
Vet hun er biseksuell, men trodde ikke...
Nei. Jeg bryr meg om Amayas barnebarn.
- Har du datet henne? - Nei, jeg har truffet henne.
Omsider må Amaya dra tilbake til hjemmet sitt i Zambesi i 1942.
Og hun vil få en datter.
Og omsider et barnebarn -
- som vil arve Amayas totem, -
- og hun vil bli en superhelt i Detroit.
Hvis du endrer Amayas skjebne, -
- truer det Maris eksistens -
- og eksistensen til alle hun har reddet.
Amaya er ikke som oss andre.
Vi ble rekruttert fordi vi var uvesentlige for tidslinja.
Men Amaya er ikke det.
Hun er spesiell. Hun har en skjebne.
Og det har etterkommerne hennes også.
Hvorfor har du aldri sagt noe?
Fordi det er farlig å vite for mye om framtida si.
Særlig hennes.
Hva betyr det?
Det er en lang historie, men...
Det ender med at landsbyen hennes blir ødelagt -
- og at barnebarnet havner i fosterhjem.
Ray...
Jeg må fortelle henne det.
Det kan du ikke.
Dette er den eneste løsningen.
Sett deg, professor.
Hjertet mitt slår for fort.
Sett deg, sa jeg.
Jeg vet du mener jeg overreagerer...
Nei, jeg gjør ikke det.
Du bryr deg om gutten.
Jeg skjønner det.
Men måten du oppfører deg på, gagner ikke ham.
Hvordan skal jeg oppføre meg, Rory?
Opplys meg med din enorme emosjonelle visdom!
Du ser ut til å glemme at jeg også hadde en partner.
Grunnen til at Snart og jeg kom så godt overens, er, tja, -
- at vi stolte på hverandre.
Vi var venner.
Vi passet på hverandre.
Kanskje du har valgt gal analogi. Partneren din er død.
Ja, men jeg ser ham fortsatt på dette skipet.
Og poenget er?
Du er ikke akkurat noen ungfole, professor...
Og poenget er?
At du ikke vil være her så mye lenger.
Og Jax må lære seg hvordan man gjør ting selv.
Slutt å behandle ham som et barn, -
- og mer som en partner.
Partner.
Du kastet meg i veggen uten å legge en finger på meg.
Ja. Jeg ante ikke at jeg kunne gjøre det.
Hvis du kan kaste meg rundt i rommet, kan du åpne den døra.
Dette er sinnet ditt. Du kontrollerer alt.
Hvorfor er det så viktig for deg å få meg ut herfra?
Fordi jeg trenger din hjelp.
Du sendte ARS på et oppdrag for å beskytte Skjebnens spyd.
Men Legionen har funnet fragmentene.
Alle unntatt ett.
Kommandør Stål har det.
Og bare du vet hvor han er.
Så du må reise deg.
For du er kaptein Rip Hunter.
Og dette er ditt sinn, ditt skip, dine regler.
Jeg er Rip Hunter.
Kaptein på Bølgerytter.
Og jeg skal åpne døra med tankene.
Du fikser dette.
Kaptein Hunter?
Kaptein Lance.
Hvem er du?
Sara, Gideon. Gideon, Sara.
Er du Gideon?
Hallo, kaptein Lance.
Men du er... Du er virkelig...
Menneskelig?
Jeg skulle si "sexy", men ja, det også.
La oss komme oss ut.
Ok, Rip. Du må fortelle oss hvor kommandør Stål her.
Jeg vet ikke.
Kapteinens bevissthet er fortsatt underlagt dette stedet.
Om dere vil han skal fortelle dere noe, -
- må dere få ham ut.
Jeg hører du sier det, men -
- hvordan får vi noen ut av sitt eget sinn?
Vi må minne ham på hvem han faktisk er.
Gjenstandene fra kaptein Hunters liv er plassert i...
Stua.
Kanskje vi kan få minnet hans i gang. Kom igjen.
Rip vet hvem han er.
Han er vår fange.
Ikke sant, Rip?
- Pass på Rip. - Alltid.
Hva planlegger du å gjøre?
Vi er vel nødt til å banke oss selv.
Ser ut til at noen glemte å ta med seg kreftene.
Det har ikke noe å si hvor Jax flykter.
Vi er flere enn dere.
Den eneste forskjellen er...
At vi er virkelige.
Vi er virkelig fortapte, Raymond.
- Er det... - Avgrenseren?
Jepp, og hvis ikke jeg er høy, er det midt i...
TIDSAVGRENSEREN FUNNET
...T. rex' rede.
Jeg håper de omelettene var verdt det.
Jeg skal gå.
Det er min bestefar vi prøver å redde ved å fikse skipet.
Og han er min venn.
Sant og sant.
Men Gertie er mitt problem.
Du kommer visst ikke lenger.
Jeg har den!
Den er tyngre enn den ser ut som.
Hva er det?
Kan du høre noe?
- Jeg kan ta henne. - Nei.
Vi må løpe!
Amaya!
Hva gjør hun?
Utrolig!
Hva pokker skjedde?
Gertrude og jeg hadde en liten samtale. Kvinne til kvinne.
Resten av teamet blir sjalu for at de gikk glipp av dette.
De kjeder seg sikkert, igjen på det skipet.
Tok meg av Onde Meg.
La oss finne Rip.
Hva pokker?
Jeg kastet ut denne fyren fra lasterommet.
Vi kan visst ikke drepe dem, hva?
Bare Rip kan det.
Rip, kom igjen. Gjør noe.
Vet ikke hva som er virkelig og hva som er innbilning lenger.
De er virkelige, kaptein.
Mindre snakking, mer død.
Nei!
Dette er mitt skip!
Og dere gjør som jeg kommanderer.
Rip? Er det virkelig deg?
Jeg vet ikke hvem jeg er lenger, Jackson.
Det jeg vet, er at vi må komme oss ut herfra.
Hva foregår?
Stedet eksisterte fordi Rip trodde det gjorde det.
Men nå som han vet sannheten...
Dere må dra. Takk.
Takk for at dere trodde på meg. Selv jeg gjorde ikke det.
- Du må gå. - Jeg kan ikke forlate deg.
Du må. Så du kan be Martin og Rory, -
- forhåpentligvis Martin, om å få meg ut herfra.
Ok.
Hva skjedde? Hvorfor har ikke Sara våknet?
Hun er fanget der inne. Vi må vekke henne.
Rory sa at hvis vi gjør det, -
- risikerer hun å bli strandet i Rips sinn for alltid.
Jeg har nyheter til deg.
Rips sinn kollapser.
Ok.
Gudskjelov.
Men hva med kapteinen?
Du...
Du var sammen med meg.
Alle disse dagene, i fengsel.
Det var du som fikk meg gjennom dette.
Slik du alltid har ledet meg trygt gjennom alle våre år på skipet.
Det er mitt formål, kaptein.
Ja, men...
Hvis dette stedet ikke er virkelig, -
- betyr det at du heller ikke eksisterer?
Ikke i denne formen, nei.
Men hvis du ikke lar meg gå...
Da vil ikke du eksistere heller.
Ikke på en måte som har betydning.
Jeg kan ikke forlate deg, Gideon.
Nei, kaptein. Du kan ikke det.
Jeg vil alltid være her.
Rip?
Hvor er jeg?
Du er hjemme.
Jeg tror det holder for min del.
Hvordan ser det ut der inne?
Jeg vet ikke. Jeg er ikke tidsskip-mekaniker.
Eller mekaniker, punktum.
Det er også sant.
Tidsavgrenseren opererer normalt, Palmer.
Kunne hun ikke bare si det tidligere?
Jeg tror hun fortsatt er sint for det tidligere.
Du vet at jeg kan høre deg?
Takk, Gideon.
Det du gjorde med T. rexen, vil jeg tenke på i dagevis.
- Sier du det? - Ja.
Hos meg. I kveld.
Jeg skal gi deg noe annet å tenke på.
Så hvordan går det?
Ja, hei...
Gideon sa det går bra med henne.
- Klar. - Ikke det jeg snakker om.
Jeg beklager.
Kanskje jeg var litt for forsiktig.
Du og Amaya er begge voksne.
Du kan sikkert holde deg trygg og ta det pent.
Vil ikke være en hindring for det.
Nei, du hadde rett.
Jeg kan ta det pent.
Hva endret seg?
Jeg så henne nesten bli spist av en T. rex, -
- og jeg trodde hun kom til å dø, -
- så så jeg noe av den mest storslåtte tøffhet -
- jeg har sett i hele mitt liv. Så...
Så ikke pent, altså.
Nei.
Men jeg må bryte, ikke sant?
Altså, det er ikke noe å "bryte". Det er bare...
Jeg kan ikke la det gå videre.
- Ja. Jeg tror ikke du kan det. - Jeg vet det.
Beklager.
Jeg begynner i morgen.
Der er du.
Er alle klare?
Ok. Det tar et øyeblikk. Jeg må rekalibrere tidsmaskinen.
Går det bra?
Jeg ble minnet om -
- at partnere må ha tro på hverandre.
Jeg har stor tro på deg, Jefferson.
Du er smart og formidabel.
Noe jeg må være mer bevisst.
Fint å se at alt passer.
Det er ganske vanskelig å legge på seg -
- når man er filmstudent.
Så du husker det?
Alt.
Jeg er veldig lei for det, Sara.
Det var ikke deg.
Dette er deg.
Palmer og Jackson har avsluttet reparasjonen.
Vi er klare til å tidshoppe, kaptein.
- Takk, Gideon. - Takk, Gideon.
Vi ses på brua.
- Gideon? - Ja, kaptein?
Jeg...
Jeg beklager alt jeg har utsatt deg for.
Tvang meg til å deaktivere skipet, eller våre kyss?
Hvordan...
Hvis det er det siste, satte jeg pris på det.
Jeg også, Gideon.
Jeg også.
Velkommen tilbake, kaptein.
Hunter.
Det er så godt å være tilbake, Martin.
Palmer.
Det er veldig fint å se deg igjen.
Du vet at du nesten ødela Star Wars?
Ja, beklager det.
Bølgerytter ser ut til å være i opprinnelig stand.
Hun klarer seg ganske bra.
Jeg likte deg bedre da du drepte folk.
Jeg ser at ikke alt har endret seg i mitt fravær.
Frøken Jiwe, jeg fikk den ære å tjene med dine.
Inkludert Heywoods bestefar.
Alle snakket veldig pent om deg.
Denne gruppa snakker veldig pent om deg også.
Hyggelig å hilse på deg, Rip.
På virkelig denne gangen.
Alle er svært så uvanlig hyggelige.
Men vi håper at du vet -
- hvor den siste delen av Skjebnens spyd er.
Jeg gjør det...
NASA ROMOPERASJONER 1970
Jeg har blitt fortalt at du forfremmet til hovedteamet på Apollo-13.
Ja.
Synd for Ken, men jeg er over månen.
Så du hva jeg gjorde der?
Det er veldig kløktig.
Hvis du bare kommer denne veien, -
- må jeg ta noen tester, så er du klar for å fly.
Ta alle testene du vil.
Jeg vil bare være på den ferga.
Vel...
Vi får se på det.
Tekst: Marius Theil