Okej, Gideon, prova nu!
Alla system i funktion, kapten.
Så ska det se ut.
Har du fått kontakt med resten av teamet?
Nej. Men det är troligt -
- att de möter egna problem i den här förändrade verkligheten.
Just det. Därför är det vår uppgift att rädda dem.
Full motoreffekt.
Vet du var vi är, Gideon?
Central City, 2017.
Märkligt. Vi måste vara i nåt slags hangar.
Stor nog att rymma Vågryttaren.
Gideon, vad är det där?
Ett annat skepp?
Svar nej. Det verkar vara -
- en skrivbordslampa.
Skit också.
Okej! Kamouflage på och plotta en kurs.
Destination, kapten?
Närmaste öppna fönster.
Några framsteg?
Det frågade du nyss.
Det är inte lätt att få en radio från 2000-talet -
- att kommunicera med ett tidsskepp från 2100-talet.
Sa inte Thawne vad han gjorde med Rip?
Nej. Vi stod inte så nära varann.
Hur mår du?
Bättre än Amaya.
Jag visste inte om det där mellan er.
Det finns inget att veta.
Vi bara...
Vi löser det.
Jag har löst det.
Vi har antagit att Vågryttaren -
- sänder på en kvantfrekvens, men...
Bara om kvadbandantennerna var rätt inställda.
- Du är ett geni, Ray. - Jag är väl det.
Jag hade glömt hur det var.
Kan du kommunicera med Rip eller inte?
Sara? Är det du?
Bra jobbat, killar.
Vi har inte gjort nåt än.
- Rip? - Ja, dr Palmer.
Jag vet var ni befinner er.
Kom och hämta oss, då.
Vi har ett litet problem.
Titta!
Det är den pyttelilla engelsmannen.
Sluta med det där, mr Rory!
Lugn.
Varför skulle Thawne använda ödesspjutet till att krympa dig?
Jag tror inte att han gjorde det.
Jag gissar att han använde dr Palmers exo-dräkt.
Då har han den kvar i sitt labb.
Vi stjäl tillbaka den och förstorar skeppet!
Och sen då?
Rip, vi har en plan för att återställa verkligheten.
Men du kommer inte att gilla den.
Snobbfrillan, vart nu?
Vet inte. Jag såg inte direkt min exo-dräkt här,
jag bara antog. Var gömma den annars?
Vi delar på oss.
Ray!
Ja!
Jag har saknat dig.
Verkligen, kompis?
Jag ska aldrig lämna dig igen.
Rip, vi hittade dräkten.
Du måste komma hit
innan jag behöver se Ray göra fler konstigheter.
Jag kommer.
Konstigheter?
Ja, du har problem.
Vi har två torpeder till en bit bort.
Jag trodde att Thawne skulle döda er idioter vid reaktorn.
Sen insåg jag -
- att det är bättre att få göra det själv.
Ge eld, Gideon!
Full eldgivning!
Är det inte sött?
Kan du inte bättre?
Det här, då?
Sara! Förstärkning är på väg.
Vi är på väg mot dig, Ray. Vi spränger stället.
Okej, Rip, håll Vågryttaren stadig.
FRANKRIKE 1916
Vi har återvänt till slaget vid Somme 1916.
Tydligen är vi redo att förstöra själva tiden
genom att störa händelser vi redan varit inblandade i.
Om det krävs för att rädda Amaya, så gärna för mig.
Ja, jag låter inte Grey sluta som en av Thawnes lakejer.
Vi kan inte låta Domsvärlden fortsätta, oavsett riskerna.
Hör på. Liksom tiden, behöver verkligheten stadga sig.
Vi tävlar, inte mot tiden,
utan mot en verklighetsvåg som initierades 2017.
Desto viktigare att sätta fart.
Vi måste åtminstone lindra tidsparadoxen
genom att undvika kontakt med våra forna jag till varje pris.
Vi behöver alltså bara hjälpa oss, jag menar dem,
att förstöra spjutet utan att de vet om det.
Som en hemlig jultomte.
Vi vet redan var Kristi blod finns, så, -
- jag, du och Ray
återvänder till kyrkan vid Amiens
och lämnar blodet där våra tidigare jag hittar det.
Jag har en fråga.
Vad händer med oss när våra forna jag förstör spjutet?
Vi upphör att existera.
För vi hade aldrig existerat om inte legionen hade hittat spjutet.
Menar du att vi är tidsavvikelserna?
För att rädda världen måste vi radera oss själva.
Vi kan väl åka till Aruba istället?
Bli på örat... Vadå?
Solsken!
Drinkar!
Flickor i bikini.
Okej, Ray. Din tur.
Jag är med.
Ursäkta mig.
Ursäkta.
Bry er inte om pysslingen som flyger genom ingenmansland.
Jag närmar mig platsen där blodet är nedgrävt, kapten.
Jag är framme.
Tja...
Det var lättare andra gången.
Jag visste att ni idioter skulle återvända från 2017.
Ni är inte bara otroligt dumma, utan förutsägbara.
Ge tillbaka flaskan!
Vilken flaska?
Ray... Ray, stick därifrån!
Mina allierade ger mig jämt samma enkla råd.
De hade rätt.
Jag borde ha gjort det för länge sen.
Vänta! Vad gör du? Du blir dödad!
- Vi måste rädda honom! Gideon! - Du får inte... Sara!
Sara!
Han är död.
Än sen?
Snobbfrillan sa det själv.
Vi är alla tidsavvikelser som lever på lånad tid. Förresten -
- lever han i högönsklig välmåga i 1916.
Mick har rätt.
Uppdraget har inte förändrats.
Fast vi kan inte förstöra spjutet, för vi saknar Kristi blod.
Så vi stjäl spjutet och tar bort det från 1916.
Det finns ett stort problem med den planen, Sara...
Våra andra jag har spjutet.
Jag har aldrig stulit från mig själv förut. Låter intressant.
Måste jag påminna er om att vi inte får interagera med oss själva?
Därför ska ni tre smyga ombord på den andra Vågryttaren -
- medan era andra jag är vid kyrkan.
Det låter inte så dumt.
Bäst att skynda på. Händelserna är redan i rörelse.
Mr Rorys tidigare jag kontaktas just nu av mr Snart.
Okej. Om vi ska härma oss själva...
- Du måste klippa håret. - Ja.
Okej, men Aruba hade varit bättre.
Du är inte verklig.
Du är en illumination.
- En hallucination. - Så hette det, ja.
Kändes det där som en hallucination?
Hur var återträffen?
Jag låter honom hålla på ett tag.
Sen går jag in och avgör, så att säga.
- Mina herrar. - Vad tusan pågår här?
Precis vad jag tänkte fråga.
Ska ni inte leta efter Kalabros-manuskriptet?
- Ja... - Jag fann honom och tog honom hit.
Vi behöver inte manuskriptet längre.
Vi har ett annat problem.
- Legenderna är här. - Vi vet. Jag slog nyss till Mick.
Inte de legenderna.
Och jag är inte "er" Eobard. Jag är från framtiden.
Och?
Din framtid, menar jag.
Där vi har ödesspjutet, -
- och legenderna från den framtiden är också här nu.
Vänta, två uppsättningar legender?
När får jag råna en bank?
Ta hand om dem, bara.
Vart tänker du ta vägen?
Hämta förstärkning.
Jag avskyr det där.
Du vet vad du ska göra.
Vi avvaktar och ser att alla håller sig till manus.
Vi har nog cirka en timme innan...
Tyst med dig.
Jag bestämmer här, jag är tjuven!
Engelsman, koppla bort Gideon.
Hon får inte avslöja oss.
Ni samlar alla i biblioteket och ser till att kusten är klar.
Sen stjäl jag föremålet.
Vet ni, det här kommer att gå enkelt.
Hallå!
Vad gör ni? Ni gick ju nyss mot kyrkan.
Ja. Och nu är vi tillbaka.
Kyrkan var en återvändsgränd, tyvärr.
Var är Ray?
Han återför löjtnant Tolkien till fältsjukhuset.
- Mår ni bra? - Ja.
- Jag ser dubbelt, bara. - Vi mår bara bra.
Jag måste komma till biblioteket för att kunna...
Lokalisera Kristi blod.
Jag måste reparera Gideon.
Och jag måste sticka... Dricka.
Bara vi får tag i det först.
Skulle inte du vakta ödesspjutet?
Mr Rory avlöste mig.
Är inte du och löjtnant Tolkien vid kyrkan i Amiens?
Tja, det blev inte så.
Men jag råkade hitta...
Nate?
Jag skulle just säga att jag tror mig ha hittat -
- riddar Gawains sista viloplats.
Vill du berätta för oss?
Berätta för er?
- Mår du bra? - Du verkar ha sett ett spöke.
Ja, nej... Jag mår bra. Förlåt.
Jag tror att Gawain och Kristi blod finns... -
- på Galapagos-öarna.
Kristi blod på Galapagos-öarna?
Ja.
1984.
Hur kan en relik från korstågen hamna på Galapagos-öarna -
- under Reagans presidenttid?
Gideon kanske kan hjälpa.
Gideon?
Jösses, var är Gideon?
Jag ska gå och titta till henne.
Jag följer med.
Varför tittar du på mig så där?
Vad är det?
Jag har saknat dig så.
Du var borta i fem minuter.
Jag har det.
Var är Pretty?
Fjärrteamet, vad är er status?
Vi har spjutet, men dr Heywood är försenad.
Vad tusan gör han?
Var tusan har du varit?
Förlåt. Jag blev... distraherad.
Vi måste härifrån.
Nej.
Vi har ett nytt problem.
Era tidigare jag är tillbaka.
Vänta lite. Menar du att vi har återvänt från kyrkan?
Ja.
Om ni går ut ur skeppet nu, ser de er och förstör tiden.
Ni är fast där inne.
Inte dåligt!
Vi måste stoppa dem innan de når skeppet.
Ja.
Hör ni.
Vi har ett nytt problem.
Skeppet är trasigt.
Sara menar att det finns -
- en strålningsläcka.
Strålningsläcka?
Ja, och det är mycket farligt, -
- så vi måste hålla oss på avstånd. Följ mig...
Vänta. Var är Amaya?
I säkerhet.
Vi fick alla av skeppet i tid.
Utom Grey... Som jobbar på läckan just nu.
Var det inte för farligt att vara ombord?
Vad är lite strålning för en halv Firestorm?
Jag trodde vi skulle vara på väg till 1984 nu.
Ja.
Rip kopplade bort Gideon, det var nåt med effektivitetsskanning.
- Vilken borde vara klar nu. - Konstigt.
Ja, och Nates beteende i biblioteket.
Borde inte Raymond ha hunnit återföra Tolkien till hans regemente?
Ray?
Var är du?
Jag står mitt framför dig.
Ray, hör på. Vem hon än är, är hon en bedragare.
Fäll henne!
Och den andra Jax?
Vänta, finns det en fejkversion av mig också?
Ja.
Ray, vem han än är, slå ner honom!
Med nöje.
Okej.
- Ledsen, Sara. - För vad?
Att jag lyssnade på dig.
Mick, lugna ner dig!
- Vad gör ni? - Vi är inga bedragare!
Det här är galenskap! Vad är det med er?
Om ni bara...
- Ray! - Bara -
- låt mig förklara!
Om mitt fejkjag liknar mig, behöver Ray hjälp.
Uppfattat, kapten.
Nog med väntan. Vi måste ut härifrån.
Vi kan inte. Våra tidigare jag är där ute.
Om vi går ut, ser de oss.
Så gå inte!
Mr Jackson. Jag kan förklara.
Att du är legionen i förklädnad? Jag vet.
Thawnes teknik för att ändra utseende är fantastisk.
Vänta lite.
Hon är nog ingen bedragare.
Det här är de äkta ms Lance och mr Jackson.
Vad?
Du förbjöd oss att besöka vårt förflutna.
Varför gjorde de det?
Du får fråga dem.
De kom nästan av skeppet med det här.
Okej. Vilka är äkta?
Vi är inte legionen.
Vi är faktiskt framtida versioner av er, -
- som har rest tillbaka i tiden för att förhindra nåt slags katastrof.
Jag tror dig inte.
Varför skulle Rip Hunter bryta mot första regeln för tidsresor?
Jag frågar mig själv samma sak.
- Skit också. - Skit också.
Vad tusan var det?
En tidsbävning.
Resultatet av att vi interagerar med oss själva.
- Det var ju inte så farligt. - Vänta bara.
Vems lysande idé var det att göra det enda som kunde äventyra själva tiden?
Din.
Vad glor du på?
Jag undrar hur du skulle se ut utan tänder.
- Lägg av, Rory! - Lägg av, Rory!
Jag fattar inte att ens vi kunde vara så dumma. Såvida inte -
- nåt gick allvarligt på tok första gången ni var här.
- Jag kan inte undgå att märka... - Inte alla kom tillbaka med er.
Vad händer med oss i framtiden?
Tja...
Död.
Död. Så gott som död.
Spjutet hamnade i legionens händer, -
- och det gick åt skogen.
Men om vi förhindrar att legionen får tag i spjutet, -
- återgår allt till det normala och ni får leva.
- Vart ska du gå? - Jag behöver tänka.
Bäst att du följer med henne.
Två huvuden är bättre än ett.
Ja.
I framtiden du kommer från, får legionen tag i spjutet?
Ja.
Så det här är mitt fel?
Det var mer en laginsats.
Får jag fråga en sak?
Önskar du att du hade använt det?
Nej.
Men du kunde ha stoppat allt det här.
Du kunde ha raderat ut domedagslegionen.
Du kunde ha räddat teamet...
Du vet varför jag... Vi inte kan använda det.
Spjutet...
Det lockar våra begär, våra svagheter...
Vårt hat...
Vårt mörker.
Vi är inte starka nog att bruka det.
Spjutet är ett vapen.
Du vet vad vi gör med vapen.
Du läser på lite om Zambesi, ser jag.
Vad vill du?
Jag vill berätta en sak om framtiden.
Du måste sluta vara så cool, -
- och berätta för Amaya vad du känner för henne.
Och vad känner jag för henne?
Du är kär i henne.
Hör på...
Jag gillar verkligen Amaya.
Jag såg Leonard Snart skjuta henne i huvudet.
Jag såg Amaya dö.
Jag miste henne för alltid.
Förstår du?
Vad begär du av mig?
Vi vill alla förändra framtiden...
Jag talar inte om framtiden.
Jag talar om att ändra den du är nu.
Jag vill att du ska göra saker jag önskar att jag hade gjort, -
- och säga saker jag önskar att jag sagt.
Vet du varför?
För det finns ingenting...
Ingenting värre än att se tillbaka på sitt liv med ånger.
Fortfarande konstigt.
Har ni hittat ett sätt att komma ur den här röran?
Tydligen inte.
- En tidsbävning till? - Nej, nån skjuter på oss.
Kapten, våra sköldar är nästan slut.
- Uppfattat. - Uppfattat.
- Förlåt. - Förlåt.
Lite för kraftigt för att komma från första världskriget.
Det förklarar saken.
Skeppet är svårt skadat. Vi måste göra ett tidshopp.
Det avråder jag från.
Ur vägen!
- Det där är min stol! - Va?
Att resa i tiden med oss själva kan skapa en paradox -
- exponentiellt större än den vi redan har skapat.
- Vad tycker du? - Vi måste göra allt som krävs -
- för att hålla spjutet från legionen.
Håll i er!
Vad pågår?
Resultatet av att vi interagerat med oss själva.
Det är en tidsstorm.
Vi är kvar i första världskriget.
- Gideon, fort härifrån. - Gideon, fort härifrån.
Nej, kaptener.
Skeppet är illa skadat.
God nyhet: Tidsstormen verkar ha orsakat en tillfällig vapenvila.
Dålig nyhet: Domedagslegionen försöker fortfarande döda oss.
Vänta!
Hur länge skulle vi överleva där ute?
Vi behöver bara ta oss till den andra Vågryttaren.
Ska vi tidshoppa tillsammans igen?
Du såg ju vad som hände.
Vi ska inte tidshoppa tillsammans.
Ni tänker inte följa med.
Det här har alltid varit ett självmordsuppdrag för oss.
Ert team måste få bort ödesspjutet härifrån.
Vi ska inte svika er.
- Vi har sällskap. - Jag ser dem.
Har alla förstått planen?
Springa som tusan.
Försöka att inte dö.
Och ni, då?
Är ni redo?
Frånsett att jag inte kan eldstorma och Nate inte kan ståla?
Nog tusan är vi redo.
Fasen också!
Damien, vi bör återvända till grunderna.
Du har rätt.
Att döda har blivit så opersonligt.
Nej!
Nej.
Jefferson? Snälla du.
Grey!
Kom igen, Grey.
Kom igen. Kom igen.
Låt honom vara, Mick.
Jag lyssnar inte på dig längre.
Kom igen. Ska man säga så till en gammal partner?
Jag har ingen partner.
Jag har ett team.
Ja, Darhk sa att du hade blivit blödig.
Jag kan hjälpa dig.
Mick! Nej!
Nej!
Vad är problemet?
- Du... Du lever. - Om du kramar mig, dödar jag dig.
Okej. Senare.
Hallå! Vågryttaren är precis...
Jag trodde att du var gjord av stål.
Nej!
Ta det här till skeppet.
Jag har väntat på det här.
Vad väntar du på?
Gör det.
Döden vore för barmhärtigt.
Bra jobbat. Båda två. Var är spjutet?
Du tog det till mötesplatsen.
Gjorde jag? Okej.
Ta dig till skeppet om du inte vill bli fast i 1916.
Det är riktat till dig, Amaya.
Nathaniel...
Var inte dum.
Ursäkta?
Jag lovar.
Tänk att vi klarade det.
Jinxa det inte.
Han jinxade det.
Jag hatar den där typen.
Inte den typen.
De här typerna.
Ni reste tillbaka i tiden för att hjälpa er, -
- så jag tänkte göra detsamma.
Det är sant som de säger, -
- om man vill ha nåt gjort rätt, får man göra det själv.
Ge mig spjutet, så får ditt team leva.
Du kan dra åt helvete.
Nej, men jag ska ställa till ett helvete för dig.
Vill du verkligen förlora en till?
Sista chansen.
Använd spjutet.
Det får inte bli jag. Använd det.
Fixa världen.
Gör det, Sara!
Kan inte, jag har för mycket mörker inom mig.
Jag kan inte kontrollera det.
Jag tror på dig.
Du är starkare än du tror.
Borta bra men hemma bäst.
Korken gick sönder, -
- men jag lyckades nog rädda den.
Här.
Vakna, vännen.
Skål för fler filmkvällar.
Det här har aldrig hänt.
Det är spjutet som gör det.
Det här är inte verklighet.
Nej, det är det inte.
Men det kan bli det.
Du kan göra om verkligheten -
- efter eget behag.
Du har alltid varit den bästa av oss, Laurel.
Du är den starkaste.
Jag är skadad.
Jag vet.
Gambit.
Lian Yu.
League of Assassins.
Du, döende.
Jag kan ändra alltihop.
Men det gör du inte.
Allt -
- som har hänt mig, -
- allt lidande jag har utstått, -
- det har lett fram till det här ögonblicket, eller hur?
Spjutet behöver ingen med rent hjärta.
Det behöver nån som är stark nog att göra det rätta.
Sara, det behöver dig.
Även om det jag gör innebär -
- att jag inte får dig tillbaka?
Jag är aldrig långt borta.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
För långsamt, ms Lance.
Alldeles för långsamt.
Tänka sig, du hade -
- gudomlig makt bokstavligen i dina händer.
Jag tänker inte göra samma misstag som första gången.
Jag tänker radera ut er alla.
Ni kommer inte ens att vara döda.
Jag kanske gjorde en liten justering av verkligheten.
Du berövade spjutet dess krafter.
Då får vi väl göra på gammalt beprövat sätt.
Jag tänker genomborra ditt hjärta med spjutet.
Just det, ja.
Nej.
Nej!
Du klarade det.
Du hade gjort likadant.
Kom ihåg, -
- legender dör aldrig.
Allvarligt?
- Goonies? - Vad är en Goonie?
Okej.
Malcolm är tillbaka i år 2016 där han hör hemma.
- I fängelse? - Nej.
I sin sunkiga våning.
Vad har du för planer för oss två?
Vi är döda år 2017, som du minns.
Jag tänker inte ta er tillbaka till 2017.
Du borde ha gjort det här i Frankrike, Mick.
Det hade sparat tid för oss båda två.
Jag tog dig inte hit för att döda dig.
Så vad gör vi här?
Det var här Thawne rekryterade dig för legionen.
Jag ska radera ditt minne och få dig på rätt spår.
Du menar spåret där jag anslöt mig till en brittisk fåne -
- och dog när jag försökte rädda världen?
Nej.
Du dog när du försökte rädda dina vänner.
En dödsdom likafullt.
Gissa vad ditt straff blir, Leonard?
Att du blir en bättre människa.
Och jag också.
"Bättre"?
- Du menar "blödigare". - Nej.
Jag menar bättre.
Har jag förstått det här rätt?
Straffet för att ha dödat ditt team,
förvridit verkligheten och torterat dig -
- är att tvingas ha den här löjliga kostymen och skor utan sockor?
Jag bara ställer saker tillrätta.
Du sätter mig på tidsspåret där jag dödar din syster.
Jag har redan gjort det valet.
Jag har accepterat det.
Och det har Laurel också.
Hur vet du det?
Hej. Vi ska tillbaka till 1942, sa Gideon.
Uppdraget är avslutat.
Legionen är tillbaka på sin rätta plats i tidslinjen, så...
Nu är det min tur.
Okej.
Jag vill gärna kliva av tillsammans med dig.
Vad?
Jag har redan förlorat dig en gång, -
- även om det var en annan jag och en annan du.
Jag vill inte förlora dig igen.
Eller förlora dig alls.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Säg: "Nate, följ med mig tillbaka till 1942."
Det kan jag inte säga, Nathaniel.
För jag vill inte återvända till 1942.
Jag vet att jag borde.
Jag vet att jag har ett öde, -
- och att vi inte bör skada tiden mer än vi redan gjort.
Men jag måste tro att tiden är starkare än så.
Och att om jag har ett öde, -
- så kommer det att vänta på mig.
Hallå!
Ska du ut och resa?
Ja, faktiskt.
Jag bara skojade.
Okej.
Vi vet båda att jag saknar humor ibland.
Men ja, jag tänker ge mig iväg.
Vad menar du med "iväg"?
Teamet har fungerat mycket bättre utan mig -
- än under min ledning.
Du räddade själva verkligheten.
Du var också med.
Ja, men jag har insett att jag inte har nåt mer att lära dig.
Eller nån av er.
Så du tänker bara pysa iväg utan att säga adjö?
Jag tänkte faktiskt låna Avhopparen.
Mick skulle nog kalla det "stöld".
Ja, mr Rory har nog haft en viss inverkan på mig.
Liksom du haft på mig, kapten.
Jag är inte kapten längre.
Du är kapten nu.
Och i den andan...
Tillstånd att lämna skeppet, kapten Lance?
Beviljas.
Håll dig utanför trubbel.
Utan er allihop kommer det nog att bli ganska lätt.
Mick, vill du vara så vänlig? Lägg ut en kurs.
Det har du förtjänat.
Gideon! Plotta en kurs mot Aruba.
Uppfattat, mr Rory.
Kurs mot Aruba, år 2017.
Vad var det?
Så går det när man låter mr Rory sköta navigeringen.
Det var faktiskt ännu en tidsstorm.
Störningen du skapade 1916 var visst bara början.
Vi är utkastade ur temporalzonen.
Bered er på en hård landning.
Kan vi inte resa i fem minuter ens utan att krascha Vågryttaren?
Är alla oskadda?
Det här är inte Aruba.
Nej, det är Los Angeles 2017.
Oj då.
Hör ni, -
- vi har visst krossat tiden.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson