Er du sikker på dette, Tomaz?
Kaptein Lance godkjente ikke
å starte dette programmet.
Det er fordi jeg ikke ba om godkjenning.
Start reservegeneratoren.
Selv med reservekraft
tror jeg ikke systemet kan kjøre simulasjonsprogrammet.
Gideon, stol på meg.
Tillit er noe som vokser over tid mellom venner.
For meg er vi fortsatt bekjente.
Spørsmål, Gideon. Hvem er klar for å få 1,2 terrawatt
overført rett inn i prosessoren sin?
Jeg vet ikke om beregningene dine stabiliserer bølgen.
Vi bør snakke om dette før vi går videre.
Har ikke tid. Vi må kjøre programmet før de kommer tilbake.
Da foreslår jeg at du skynder deg.
De har akkurat kommet tilbake fra oppdrag med hoppeskipet.
Ok, pokker ta.
Gideon, hva skjer?
Jeg skulle spørre deg det samme.
Jeg trodde du fikset skipet.
Ja, vedlikeholdssjekken tok lenger tid enn ventet.
TIDSSIMULATOR KONSOLL - NIVÅER - FRAMGANG
Skipet er i dårlig stand. Måtte starte Gideons alfadisker på nytt...
Så hvordan gikk det? Bra oppdrag?
Jeg tok denne kassetten fra Småen.
Han mener Napoleon Bonaparte.
"Waterloo." Hvem skriver en sang om å tape en krig?
Uansett. Det var flott.
Selv om halve bandet ikke kom til ekstranummeret.
Hvor var dere?
Det var min feil.
Jeg var bare ikke vant til å gå med disse go-go-støvlettene.
Skjer ikke igjen, kaptein.
Altså. Gideon. La oss sjekke de historiske opptegnelsene.
Se om alt er normalt igjen.
Ifølge de historiske opptegnelsene
er Slaget ved Waterloo tilbake igjen.
Napoleon overga seg, og de franske styrkene trakk seg...
Gideon? Hvor ble det av henne?'
Skipets funksjoner er fortsatt oppe,
men det ser ut som om Gideons nervekjerne er svidd.
Jeg ba deg utføre en vedlikeholdssjekk.
Jeg gjorde en vedlikeholdssjekk.
Og kanskje noe annet?
Noe du vil fortelle oss, kanskje vise oss?
Ikke tving meg til å flytte deg.
Du bør bare fortelle henne hva det er.
Det siste vi ønsker, er å få Sara sint.
Hvorfor det?
På grunn av høyt blodtrykk.
Man mister flere år av det.
Greit. Du vinner.
Jeg lastet opp et synkront multimodell-simulasjonsprogram
til Gideons nervekjerne.
Et simulasjonsprogram for hva?
For å se om det er noen andre smutthull i historien
- som vi kan utnytte. - "Vi"?
Som du kan utnytte, mener du.
Prøvde du å hacke historien?
Hva er det du prøver å endre i 2042?
Jeg vet ikke, Ray. Kanskje jeg prøver å finne ut
hvordan man hindrer at hjemmet mitt blir et dystopisk mareritt.
Zari, hør her. Jeg lot Helena av Troja-greia passere.
Og lot det være at du prøvde å forhindre Martins dødsfall.
Men du må forstå.
Vi er i "fikse anakronisme" -bransjen,
ikke "hacke historien" -bransjen.
Fiks Gideon.
Hvis du slutter å sjefe med meg et øyeblikk,
vil du kanskje se at dette er en god idé.
Jeg sa: "Vær så snill."
Og selv hvis jeg ikke gjorde det, er det å sjefe med deg
en del av jobben min.
Ja, og det er veldig enkelt å ta deg alvorlig i den drakta.
Denne "apatisk kul jente" -greia
er ikke så søt som du tror.
- Vil du være et medlem... - Et slags medlem.
Dette var alltid midlertidig.
Jeg hadde aldri planlagt å bli lenge.
Men så lenge du er på dette skipet, er jeg din kaptein.
Og hvis du ikke liker det, kan du droppe å være her.
Ja vel.
- Jeg dreper henne. - Vent, Sara, ikke...
Bare fiks skipet.
"Bare fiks skipet."
Ja, kaptein. Selvfølgelig, kaptein. Kan jeg kysse deg i ræva, kaptein?
Pokker heller!
Selvfølgelig.
Ok, Gideon. Er du tilbake?
Gideon?
Det var som...
Så lenge du er på dette skipet, er jeg kapteinen din.
Og hvis du ikke liker det, kan du droppe å være her.
Var det noe du skulle si?
Ja.
Hva i...
Hva feiler det deg?
Ingenting. Tror jeg.
Hadde ikke vi nettopp denne samtalen?
Jo, fordi jeg stadig må gjenta meg selv.
Nei, det var ikke det jeg mente.
Sara, ikke bli sint. Zari kan sikkert fikse...
Bare fiks skipet.
Ja, ok.
Trekk pusten. Ingen er i ferd med å bli gal.
Det er sikkert noe jeg spiste.
- Jeg er opptatt. - Ja.
Du har reist mye i tid.
- Har du noe gang hatt et déjà vu? - Hva er det?
Det er fransk for "allerede sett".
Jeg hater franskmenn.
Jeg skammer meg, Nathaniel. Vi kunne ha
permanent endret Frankrikes historie. For hva?
"For hva?" Har du ikke sett drakten din?
Det ville ha vært verdt det. Og jeg er historiker.
Vi burde aldri ha gitt etter for fristelsen.
Men det gjorde vi.
Og nå klarer jeg ikke å slutte å tenke på deg.
Vi kan ikke sette gjengen i fare.
Til vi finner ut en måte å oppføre oss profesjonelt på,
må vi glemme det som skjedde.
Jeg kan ikke det.
Bare prøv.
- Nate. - Ja.
Amaya og jeg sammenlignet notater fra forrige oppdrag.
La du merke til noe pussige for noen minutter siden?
Nei, ikke egentlig.
Ingenting med skipet?
La meg tenke meg om.
Nei. Ingenting uvanlig.
Skal ikke du være i maskinrommet?
Sara ba deg fikse Gideon.
- Det siste vi ønsker, er å... - Gjøre Sara sint.
Du vet hva de sier. Lykkelig kaptein, lykkelig skip.
Ingen sier det. Men samme det.
"Lykkelig kaptein, lykkelig skip."
Tåpelig.
Ok, Gideon. Er du der?
Mamma mia. Nå skjer det igjen.
Så lenge du er på dette skipet, er jeg kapteinen din.
Og hvis du ikke liker det, kan du droppe å være her.
Det er noe veldig rart som skjer.
Du hører ikke på meg.
Nei, Sara. Vent.
Vold er helt unødvendig...
Beklager. Gamle vaner.
Ray, ta med Zari til sykestua.
Denne veien.
Hva er det som går av deg?
Vet ikke hvordan jeg skal forklare det. Men jeg døde. To ganger.
Har du smakt på Nates psykedeliske røtter?
Jeg mener det, Ray. Vær så snill. Jeg trenger din hjelp.
Greit. Samme det.
Jeg må finne ut av dette selv.
- Hva er det? - Et mildt beroligende middel.
Mens du leges.
Du må ikke skade deg selv eller noen andre.
Ray!
- Så lenge du er på dette skipet... - Sara, du må holde kjeft.
- Hva? - Nødstilfelle.
Alle tilbake på brua, nå!
- Hva gjør du? - La oss roe oss ned.
Nei, jeg roer meg ikke ned.
- Og se deg for, Ray. - Hva mener du?
Jeg trodde oppdraget var over.
- Hvorfor er vi her fortsatt? - Ja, hva skjer?
Jeg vet at dette høres vanvittig ut.
Men vi er i fare.
Om en time vil dette skipet eksplodere.
Hvordan vet du det?
La oss bare si at jeg hadde en drøm.
Så vi må sjekke skipet og gå over hver tomme.
For hvis vi ikke stopper eksplosjonen, vil vi alle dø.
Ja.
Dere! Jeg snakker sant.
Hva er det med henne?
Arbeidshypotese? Brakkesyke.
Arbeidshypotese? Romgalskap.
Akutt entropisk demens.
For mange smultringer.
Det kan være hva som helst.
Jeg må ha utviklet toleranse for bedøvende midler.
Hva er planen, Z?
Først gjør du Sara forbannet, og nå sniker du deg ut av sykestua.
Jeg har ingen plan. Ingenting jeg gjør har noe å si uansett.
Sara kjefter alltid på meg, ingen tror på hva jeg sier,
og Ray snubler alltid på plattformen.
Jeg aner ikke hvorfor jeg henger fast i denne tidsloopen.
"Tidsloop"? Som En ny dag truer?
Kjenner du ikke En ny dag...
Det er en film om en fyr
som lever den samme dagen på nytt og på nytt,
til han lærer å bli en bedre person.
Jeg vet det høres klisjéaktig ut, men den er veldig bra laget.
Hva er den lyden?
Den lyden betyr at vi er i ferd med å dø.
Hvis det du sier er sant,
og du havner i den loopen igjen,
finn meg og si: "En ny dag truer".
Bare gjør det!
Så lenge du er på dette skipet, er jeg kapteinen din.
- Og hvis du ikke liker det, kan du... - Droppe å være her.
- Og pass deg, Ray. - Se opp for...
Hvordan visste hun det?
Nate.
Biblioteket.
Vi kan ikke sette resten av gjengen i fare.
Til vi finner ut en måte å opptre profesjonelt på,
må vi bare glemme at dette har skjedd.
- Jeg kan ikke det. - Bare prøv.
- Nate. - Amaya og jeg bare
jobber med harmoniene i tilfelle vi må...
Ja, samme det. Jeg har noe å fortelle deg.
En ny dag turer.
Pokker heller, du sa at hvis jeg sa: "En ny dag turer",
ville du vite hva jeg snakket om.
Mener du "En ny dag truer"?
Hvorfor skulle jeg be deg nevne en Bill Murray-film?
Jeg vet ikke. Jeg vet bare at jeg henger fast i en tidsloop, og jeg er...
Som i En ny dag truer.
- Ok. Jeg skjønner. - Gjør du?
Og vil du hjelpe meg å finne ut hva som skjer?
Ja, det er det man har venner til.
- Er vi venner? - Selvfølgelig.
Så fortell meg hva som skjer.
Istedenfor å hindre skipet i å eksplodere,
kan vi alle gå i hoppeskipet og flykte?
Mens dere var ute, kjørte jeg
mitt eget lille sideoppdrag som fikk Gideon til å krasje.
Med henne nede er hoppeskipet låst fast i dokkingen.
- Så vi må snakke med Sara. - Nei, jeg har prøvd.
Hun hører aldri på meg. Hun er nok for forbannet.
Med tanke på vibrasjonsmønsteret i eksplosjonen
tror jeg ikke vi ble angrepet fra utsiden.
Eksplosjonen ble forårsaket av noen på skipet.
Jeg tviler på at noen ville sprenge skipet med vilje.
Så hvor begynner vi?
Dere har alle oppført dere litt mistenkelig
siden dere kom tilbake.
Mick vasker tøy.
- Det er mistenkelig. - Ja, veldig.
Gå.
Jeg får ikke denne sangen ut av hodet.
Hvilken? "Waterloo"?
Ikke nevn den.
- Fungerte det? - Hva da?
Hvorfor holder jeg denne i hånden?
Jeg skal passe på den, Mick.
Ok.
Bra. Jeg må få undertøyet i tørketrommelen før Sveisen gjør det.
Hva vil Amaya med minnesletteren?
Det kan ha noe å gjøre med Kuasa. Hun vil hjelpe henne.
Hva om Kuasa overbeviste henne om å sprenge skipet?
Ta det rolig med konspirasjonensteoriene.
- Jeg skal finne ut hva som foregår. - Greit.
Hei.
Jeg trodde Sara ba deg fikse skipet.
Ja, slik hun alltid gjør.
Hør her. Jeg vet at Sara kan være tøff. Særlig når man gjør henne sint.
Hvorfor er du så bekymret for Saras humør?
Nei, jeg bare... Du kjenner uttrykket.
- Lykkelig kaptein, lykkelig skip. - Lykkelig skip.
- Ja. - Ja.
Frasen min slår visst an i framtida.
Ja, alle sier det der jeg kommer fra.
Det er kult.
Kom igjen, Nate. Vi går tom for tid. Hva gjør du der inne?
Sannheten er den,
at når det gjelder deg, er jeg ikke så sterk som jeg skulle ønske.
Med denne kan vi glemme det som skjedde.
Ja, du har rett.
Med alt som skjer, med Mallus, Kuasa.
Zari nevnte noe om skipet. Vi bør være klare i hodet.
Ja.
Men siden vi uansett skal slette minnet...
Vi vil jo ikke huske det.
Nate.
Gudskjelov.
Kom hit, tiger.
Drep meg nå.
- Nate. - Hei.
- Amaya og jeg... - En ny dag truer.
Én time, skipet eksploderer.
Fanget i tidsloopen, og vi må hindre skipet fra å eksplodere.
- Ja. Og jeg tror at noen... - Forårsaker eksplosjonen.
Det er sikkert en ulykke,
men vi må undersøke alle for å finne ut hvem som forårsaker det.
Mange hemmeligheter på skipet. La oss begynne med Amaya.
- Så du kan ha sex med henne? - Det er vanvittig!
Nei, at dere sletter minnet etterpå
for å glemme? Det er vanvittig!
Hvorfor skulle vi slette hverandre
- etter å ha hatt sex? - Fokuser, Nate!
Ja, skipet eksploderer. Skjønner.
- La oss finne Rory. - Ja.
Hun vil sikkert glemme hvor flott det var.
Eller hvor kortvarig.
Jeg har tidfestet handlingene hans.
Han drar alltid omtrent... Nå.
Her.
Kom igjen.
En mistenkelig boks.
Forsiktig. For alt vi vet, kan det være årsaken til eksplosjonen.
Vi må bare ta det rolig...
- Herregud! - Herregud!
Bra reddet!
Tenk om jeg hadde utløst den.
Jeg trenger ikke forestille meg det.
Herregud.
Ok. Da setter vi i gang.
Pokker heller!
Har du fjernet alle fellene?
Jeg vet ikke. Vi har aldri kommet så langt før.
Ok.
Hvorfor skulle Mick legge alle disse fellene for en pokkers skrivemaskin?
Kanskje det er hans kriminelle manifest.
Få se.
Det står "bryst" for mange ganger til å være et manifest.
"Idet Dartayus' tvillingsoler gikk ned i horisonten,"
bølget brystene hennes som buktas beroligende dønninger.
"Buck tok henne i sin muskduftende favn."
Skriver Mick en science-fiction-romanse?
Ja.
Det er det siste jeg trodde jeg ville se før jeg døde.
Pussig at du sier det.
Så Rory og Amaya er utenfor mistanke.
Så vi skal besøke Ray.
Han har virket nervøs.
La oss spionere på bestevennen min.
Det er kjedelig.
Vi kan nok krysse ham av lista over mistenkte.
Ray.
Har du sett Zari?
Jeg sjekket nettopp maskinrommet. Hun er ikke der.
Nei.
Jeg er lei av å spille mor.
Hun begynner å irritere meg.
Hva med litt te i mellomtida?
Det er min signatursmak, med kamille, lavendel og rose.
Veldig beroligende.
Hvis du ser Zari, si at jeg ser etter henne.
Ja.
- Ray! - Hellige Toledo!
Hvor kom dere fra? Spionerte dere på meg?
Selvfølgelig gjorde dere det. Jeg burde ikke si noe.
Jeg skal fortelle alt.
Constantine ba meg drepe Sara
hvis Mallus tar kontroll over henne igjen.
Det er drøye saker.
Kanskje Sara blir helt Mallus og sprenger skipet.
Hva mener du med at hun sprenger skipet?
Zari er fanget i en tidsloop, og skipet eksploderer hver time.
- Som "Cause and Effect". - Hva?
- Star Trek: Next Generation. - Det er En ny dag truer.
Greit nok. Men Star Trek...
Eksploderer skipet om en time?
Ja, om 24 minutter, faktisk.
Og jeg tror noen om bord forårsaker det.
- Mick. - Han er uskyldig.
- I motsetning til hans litterære erotika. - Hva for noe?
Lang historie. Bokstavelig talt.
- Pussig. Det var en... - Tusen sider lang, og det var...
Uansett, kapteinen er den eneste vi ikke har sjekket.
Og det trenger vi din hjelp til, Ray.
Hvorfor går hun til hoppeskipet?
Nå som Gideon er nede, kan hun jo ikke dra noe sted.
Vent. Kan hun forårsake eksplosjonen fra hoppeskipet?
Det kan gjøres på mange måter.
Og med Mallus, hvem vet hva han er i stand til.
Jeg er bekymret for hva vi vil finne der inne.
Jeg håper ikke vi må bruke denne.
- Er du klar? - Ja.
La oss krympe, Ray.
Sikker på at hun ikke kan se oss?
Ikke når vi er i usynlighetsmodus. Som egentlig bare betyr
bibliotekstemmer og ingen raske bevegelser.
- Hei. - Hei.
- Hva driver du med? - Kryssord.
Du ser sliten ut.
Takk skal du ha, dust.
Nei, jeg...
Du ser alltid bra ut. Jeg bare...
- Har du hatt en lang dag, eller... - Du skulle bare visst.
Det er en person hos oss.
Hun er skjødesløs, tar ikke ordrer.
Og jeg har lyst til å fortelle henne
hvor viktig hun er for gruppa, for hun er det.
Men til tider...
Hun gjør det ikke enkelt.
Hva har hun gjort?
Hun kapret Gideon, krasjet hele systemet vårt
og testet et simulasjonsprogram som finner smutthull i historien.
Det er helt klart imot retningslinjene.
Ikke at jeg ikke har blitt fristet til å forandre fortiden.
Det er bare det at jeg ikke engang vil lete etter smutthull,
for da vil jeg begynne å lete etter måter å redde søstera mi på,
og drive meg selv til vanvidd.
Ja, det vil du. Så la være.
Jeg er lei av å alltid være den slemme purken.
Tro meg, jeg forstår deg.
Jeg har mistet oversikten over hvor mange ganger
jeg har måttet kjefte på kadetter for at de ødelegger,
eller irettesette dem for at de bryter protokollen.
Ja, jeg vet ikke. Jeg føler at du kanskje liker det.
Du ser ut til å nyte å beordre folk rundt.
Kanskje. Bare litt.
Hvor ringer du meg fra?
Jeg kjenner ikke igjen den delen av Bølgerytter.
Velkommen til hoppeskipet.
- Gjemmer du deg, Lance? - Nei.
Jeg vil bare ha litt privatliv.
Kanskje jeg burde komme en tur.
Ja. Men...
Du er sikkert kjempeopptatt.
Det er en av fordelene ved å være sjef.
Jeg kan bare si til Gary at jeg har et møte.
Ja. "Sjef."
Apropos det, burde jeg sjekke resten av gjengen.
Se til at ingen sprenger skipet.
Ok. Men ja, hvis du ombestemmer deg...
Innser ikke Sara hvor forelsket den kvinnen er i henne?
Kanskje hun ikke klarer å fullføre.
Nei. Kapteinen vet å avslutte. Dette er noe annet.
- Hun vil høre oss. - Hører du det?
For jeg hører en høyfrekvent suselyd.
Det høres ut som om det er en flue i hoppeskipet.
Sa du flue? Du må drepe den.
Du aner ikke hvilket år den er ifra. Du kan gjeninnføre pesten
og få en helt annet krise å ta deg av.
Pass opp!
En ny dag truer.
Eksploderende skip.
- Personlig helvete. - Vi henger fast i en tidsloop!
Du klarte det.
Det var bare et tidsspørsmål før vi fikk en slik.
Du ser sliten ut. Hvor mange ganger har vi gjort dette?
Hvor mange ganger har du spurt meg: "Hvor mange ganger har vi gjort dette?"
Eller hvor mange ganger har vi blitt sprengt?
Så du har vært fanget i denne tidsloopen en stund?
Ja. Virker som en evighet.
Det går bra.
Kanskje du kan trenge en pause.
- Hygge deg litt. - "Hygge"?
- Jeg blir sprengt hver time. - Nettopp.
Ingen konsekvenser.
Skål.
Ja!
Ikke dårlig, Rory.
For en idiot du er.
Hvis du vasker klærne på vranga,
vil de se nyere ut lenger. Prøv.
Jeg ser deg aldri med denne.
Slutt å ta på klærne mine.
Jeg sier bare at det er en fin farge.
"GRYNT"
FORVIRREDE BLIKK
SKIPET EKSPLODERER
Nate.
- Amaya og jeg bare... - Har dårlig samvittighet
for at dere hadde sex og nesten ødela oppdraget.
Samme det. En ny dag truer. Skipet eksploderer.
Er du fanget i en tidsloop? Så flott.
Jeg orker ikke mer. Jeg går fra forstanden.
- Lagde du den... - Morsomme montasjen?
- Ja. - Ja, takk for det.
Du er en god venn.
Ingenting er gøy lenger.
Det er ikke bra.
Ta det med ro!
Eneste muligheten jeg ikke har prøvd. Kanskje det stanser loopen.
- Hva pokker foregår? - Ikke kom nærmere.
Typisk.
Det går bra. La oss snakke om dette.
Det har ikke noe å si. Du vil ikke tro meg.
Prøv.
Jeg gjenopplever samme timen på nytt og på nytt.
Og samme hva jeg gjør, eksploderer skipet.
Så alle dør.
Og jeg er helt alene i det,
for av en eller annen grunn er jeg den eneste
som er klar over at det skjer.
Og jeg prøver så hardt, men...
Jeg klarer ikke å redde noen av dere.
Ok. Jeg vil hjelpe.
Tror du meg?
Ja. Hvor mye tid har vi igjen?
Greit, folkens. Av grunner som er
for kompliserte til å forklare nå, må vi gjennomsøke skipet.
Zari sier at det er en bombe som vil eksplodere om 30 minutter.
Vi må finne ut hvorfor.
Ok. Byssa er klar.
Ja. Og jeg sjekket soverommene.
Gikk du inn på rommene våre?
Ja.
- Biblioteket. - Hva så du der?
Noe jeg aldri vil glemme.
Dere, jeg tror jeg så overalt. Det er ingenting.
Du sjekket ikke søppelkompaktoren.
Jeg visste ikke at vi hadde en slik.
Det er ikke en del av omvisningen.
Gary?
Tidsnerden! Hva pokker gjør du her?
- Gudskjelov at dere fant meg. - Hva gjør du her nede?
Jeg prøvde en portal til brua,
men beregnet ikke drivet i tidssonen.
Landingen var hard, og tidskureren ble ødelagt.
Det var slik jeg havnet her.
- Ikke planen, men jeg tilpasset meg. - Men hvorfor er du på skipet?
Hva har du her?
- En bombe? - Nei.
Nei! Det var vår eneste mulighet
- til å overleve. - Hva mener du?
Han ødela krono-repeateren jeg brukte til å starte en tidsloop
for å redde dere.
Hva?
Jeg ønsket alltid å dø ung.
Ingen skal dø.
Jeg fikk faktisk en melding om at Bølgerytter eksploderte
klokka 04.20 standardtid.
- Hva? - 04.20.
- Kom til poenget, Gary. - Jeg tok saken i egne hender.
Men på grunn av min lille portalulykke
fikk jeg ikke varslet dere om bomben.
Men jeg kunne bruke krono-repeateren,
som er programmert til å starte en éntimes loop
før eksplosjonen.
Og jeg hadde håpet at det ville gi dere nok tid
til å deaktivere bomben selv.
- Så nå som denne er ødelagt... - Er det ikke flere tidslooper.
Så når eksplosjonen kommer, er det over.
- Kabong. - Så det du sier, er
at vi har fem minutter på å finne bomben før vi alle dør.
Permanent.
Ok, folkens. Vi har fem minutter på å finne denne bomben
før den eksploderer. Vi må tenke raskt.
Før jeg ble sendt til skipet,
sporet jeg bombens tidssignatur.
Den er fra 1975.
Så bomben må være noe fra forrige oppdrag.
Den kan være skjult i hælen på en av plattformskoene.
Hva med den dumme sangen?
Geni.
Det eneste stedet jeg ikke lette.
Hvorfor i pokker ville noen plassere en bombe inne i en anakronisme?
Damien Darhk må ha plantet den der,
- vet vitende om at du ville ta den med. - Så la oss kvitte oss med den.
Nei, vi må deaktivere den. Vi kan ikke åpne dørene uten Gideon.
- Brenn den. - Da eksploderer den!
Til å være en som kan ild, har du lite peiling.
Hva med deg, Zari? Kom igjen.
Hele denne tida du har vært på skipet,
har du lært noe som kan bidra?
Greit.
La meg tenke.
Zari?
Beklager, kaptein.
- Ølet mitt er der inne. - Hva pokker gjør du?
Kraftfeltet er ikke sterkt nok til å tåle eksplosjonen.
Nei, men det holder dere ute lenge nok
til at jeg kan si det jeg må si.
Zari...
Mick.
Du trenger ikke skjule hva du elsker.
Følg hjertet ditt og fortsett å skrive.
- Zari, vi har ikke tid til dette! - Nate og Amaya.
Jeg er så glad for å kunne kalle dere mine venner.
- Zari, bomben! - Det dere har, er spesielt.
Måten dere ser på hverandre på...
Jeg blir oppriktig talt nesten kvalm, men ikke stå imot.
Dere er gale etter hverandre.
Bare ikke ha sex på oppdrag.
Z, hva gjør du?
Det du hadde gjort Ray.
Da jeg kom om bord, var du så snill og høflig med meg
at jeg ville slå deg.
Men jeg innser nå at verden hadde vært et bedre sted
hvis vi alle var litt mer som deg.
Men å være snill og høflig bringer deg bare et stykke på vei.
Så gjør meg den tjeneste å fortelle Sara hvorfor du er så redd for henne.
Ok, greit.
Men først skal jeg finne ut hvordan jeg fjerner kraftfeltet
- så vi kan ta oss av bomben. - Jeg tar meg av bomben.
- Zari, du må høre på meg... - Sara, du er så irriterende,
sta, og en sann plage.
Fordi du må være det.
Du er ikke bare skipets kaptein, men dets sjel.
Du er så sterk og urokkelig.
Men hvorfor ikke bruke noe av den fryktløsheten på ditt eget liv
og bare be stakkars Ava ut?
Hadde du et meningsfullt budskap til meg?
Ikke nå, Gary!
Zari, slipp oss inn, vi kan gjøre dette sammen.
Nei.
Jeg har tilbrakt så mye tid med dere.
Dere er min familie nå.
Dere fortjener å være lykkelige,
og hvis jeg kan bidra litt for å få det til å skje,
er dette verdt det.
- Zari. - Det fungerer ikke.
Du vil ikke kunne kontrollere eksplosjonen.
Zari, du trenger ikke gjøre dette!
Zari, som din kaptein beordrer jeg deg til å avbryte!
Du vet at jeg ikke er så flink til å følge ordrer.
Du sa nettopp at jeg var en god kaptein,
og nå vil du ikke høre på meg?
Jo, men denne gangen gjør jeg det ikke for min egen del.
Jeg gjør det for dere.
Jeg er glad i dere.
Zari.
- Hvem pokker er du? - Du vet hvem jeg er, Zari.
Selv om du kanskje aldri har sett ansiktet mitt.
Gideon? Er du virkelig?
Selvfølgelig er jeg virkelig.
At jeg er en kunstig intelligens
betyr ikke at jeg ikke eksisterer.
Hva skjer?
Hvis du sier at jeg har drømt alt dette,
dreper jeg deg, virkelig eller ikke.
Du drømmer ikke, men du er ikke våken.
I virkeligheten er du faktisk i sykestua,
du er bevisstløs og blir leget.
Hva skjedde med meg?
Etter krangelen med Sara
gikk du inn på maskinrommet for å reparere.
Og det var en ulykke.
Ja, jeg ble truffet av det tidsslammet.
"Slammet", som du kaller det, er en svært ustabil substans
som bidrar til å drive skipet gjennom tid.
Du er heldig som er i live.
Så hvis kroppen min er i sykestua, hvor er sinnet mitt?
Sinnet ditt er her, hos meg, i min matrise.
Jeg klarte å laste opp underbevisstheten din
via nervemonitoren.
Så ingenting av dette er virkelig?
Ikke på den måten du er vant til.
Hvorfor tok du meg med hit?
Da du stilte spørsmålet om å endre 2042,
gikk simulatoren i overdrive i søket på et svar.
Og en prøve av de milliarder av mulige svar
viste meg at det var én konstant.
Deg.
For å redde 2042, for å finne smutthullet ditt,
må du jobbe med legendene.
Vent.
Sier du at simulatoren min fungerer?
Forutså programmet at jeg ville forlate gruppa?
I nesten alle variasjonene av tidslinja
førte krangelen med kaptein Lance til at du forlot skipet.
Så målet ditt var å få meg til å velge å bli hos legendene.
Jeg satte deg i ditt eget program og lagde et scenario
der den eneste måten å lykkes med å fullføre simulasjonen
var å komme nærmere gjengen.
Og utvikle et bånd.
Hva med bomben?
Det var bare noe jeg brukte for plottets skyld.
Et problem å løse.
Men det virkelige problemet var deg.
Hvis du forble sint etter krangelen med Sara,
ville du ha forlatt gjengen.
Og uten deg og ditt totem
ville det ikke være mulig de kommende dagene
å bekjempe Mallus eller å redde 2042.
Så interaksjonene, tingene jeg lærte om gjengen,
var alt bare falskt?
Alt du opplevde var en ekstrapolasjon
fra min nåværende kunnskap om legendene.
Selv om det ikke var virkelig, var det du så sant.
Det kreves ingen superdatamaskin for å forutse at de to
ville ende opp sammen når Amaya vendte tilbake.
Dette virket mindre plausibelt.
Du må spørre Rory.
Jeg er livredd og føler ærefrykt, Gideon.
Hvem skulle tro at du er et slikt ondt geni...
Og en slags pervo.
Du spurte aldri.
Det er et imponerende stykke programvare du designet, Tomaz.
Er det et kompliment, Gideon?
Ikke la det gå til hodet på deg.
Klar til å våkne opp nå?
Ett siste spørsmål.
Gary.
Hvorfor ha han med i tidsloopen hvis han bare skulle ende opp
i søppelkompaktoren hele tida?
Tenkte det ville være morsomt.
Opp og stå.
Hvordan føler du deg?
Som om hodet er laget av sement.
Du ble utsatt for skipets bosoniske hypervæske
i maskinrommet.
Det slo deg ut i flere timer.
- Jeg har slik en Gideon-fyllesyke. - Hva mener du?
Mens jeg var ute
transporterte Gideon bevisstheten min inn i matrisen sin.
Ok.
Jeg tror du drømte det.
Nei, det var ikke en drøm. Det var ekte. Ikke sant, Gideon?
Dessverre vet jeg ikke hva du snakker om, Tomaz.
Det er kaldt, Gideon.
Er vi fortsatt ikke venner etter alt dette?
Zari, er du sikker på at alt er i orden?
Gideon fanget meg i min egen simulator,
så jeg ble fanget på Bølgerytter,
og levde den samme timen på nytt og på nytt.
Det er unødvendig å si at jeg ble kjent med dere
- veldig godt. - Ja.
Det kan være forårsaket av bedøvelsen.
Jeg kan sjekke det senere.
Jeg snakker sant.
Jeg skal bevise det.
Sara, spør Ray hva Constantine fortalte om deg.
Ok.
Ray, hva fortalte Constantine deg om meg.
Hvordan visste du det?
Han advarte meg om at hvis du ble
besatt av Mallus igjen, og mistet kontroll, burde jeg...
Burde jeg drepe deg.
For en lettelse å få sagt det.
Han hadde rett.
Du burde drepe meg hvis Mallus tar over igjen,
og du vil trenge mye hjelp.
La oss bare håpe at det aldri skjer.
Vil du ha en kopp kaffe?
Ja.
Lurer du på hva jeg lærte om deg?
Vil jeg vite det?
Du er redd for historiske smutthull
fordi du ville bli fristet til å redde din egen søster.
Det går ikke en dag uten at jeg tenker på henne.
Jeg er lei for at jeg overbelastet Gideon,
men jeg måtte vite om det var mulig å redde broren min.
Og hva sa simulasjonen?
At jeg ikke kan gjøre det alene.
Høres ut som om du vil trenge et team.
Mener du det?
Jeg har tenkt på det, å redde broren din.
Og teknisk sett er det ikke et smutthull.
Det ville endre fortida di, men din fortid er min framtid.
Og for min del
er framtida en åpen vei.
Dessuten vil jeg sikkert trenge din hjelp til å bekjempe Mallus.
Det angår ikke meg, men du bør be ut Ava.
Forholdene mine har en tendens til å ende dårlig.
Det viser seg
at når det kommer til stykket, er kjærlighet verdt risikoen.
Ingen av oss kan gjøre dette alene.
Kaptein.
Så du sier det er som En ny dag truer.
Det var det jeg ble fortalt, av deg.
Det er godt å vite at Matrix-meg fortsatt er en Bill Murray-fan.
Du sa du ville fortelle oss noe.
Ja, dere brukte sletteren for å glemme at dere nesten ødela oppdraget
ved å snike dere bort for å ha sex.
- Hva? - Jeg tror vi hadde husket det.
Nathaniel, det er hele poenget med en minnesletter,
at vi ikke husker.
Dere, det er en midlertidig løsning å slette minnet.
Dere må finne ut av ting.
Ray må ha brukt et sterkt bedøvelsesmiddel på henne
for det er utelukket at vi ville bruke minnesletteren. Det er vanvittig.
Det er ikke vanvittig.
Amaya!
Jeg så Rory bruke den for å få den sangen ut av hodet.
Og jeg tenkte: "Det er en glimrende idé."
Men Zari har sannsynligvis rett.
- Helt klart. Ingen minnesletter. - Ja.
- Vi bør snakke om følelsene våre. - Ja.
Jeg bare legger den her.
Bare i tilfelle.
Ikke at vi ville ha brukt den, hva?
- Hvem gjør slikt? - Hvem?
Jeg er opptatt.
Det bør du være. Du har mye å skrive.
Jeg vet at du skriver på en roman. Og den er veldig bra.
Men slutten må skrives om.
Buck er så utilpass at på slutten
vil vi bare se ham omfavne sin nye familie.
Bare en idé.
Mon tro.
"Buck tok sin glinsende biceps rundt sin barmfagre romvesen-dronning.
Han hadde mistet planeten sin, men funnet hjemmet sitt."
Ikke dårlig.
YUNNAN-PROVINSEN I KINA 2018
Jeg er rolig.
Jeg er nærværende.
Jeg er sentrert.
Wally West.
Du er ikke en enkel mann å finne.
Nei. Men det er hele poenget med meditasjon.
- Hvem er du? - Jeg heter Rip Hunter.
Jeg prøver å redde universet.
Og jeg trenger din hjelp.
Oversatt av: Marius Theil