I 2166
erobret en udødelig galning ved navn Vandal Savage
verden og drepte kona og sønnen min.
Jeg har samlet en elitegjeng
for å jakte på ham gjennom tidene og hindre ham i å få makt.
Dessverre blir planen motarbeidet
av organet jeg har sverget troskap til,
Tidsmesterne.
I framtida er vennene mine kanskje ikke helter,
men hvis vi lykkes,
vil de bli husket som legender.
Tidligere på Legends of Tomorrow...
Jeg var henne.
Tragedie eller hjertesorg,
det er slik det alltid ender
hvis mannen ikke er Carter.
Tidsmester Druce?
Du og dine bøller har herjet gjennom historien.
Det er grunnen til at vi jobber alene, Rip.
Et team er en belastning.
Tidsmesterne har utstedt Omegaprotokoller på oss alle.
De har sendt Pilegrimen.
Hvem er Pilegrimen?
Pilegrimen er Tidsmesternes mest dødelige snikmorder.
Hun jakter på våre yngre versjoner.
Kaylex Druzan.
Du har blitt funnet skyldig i tidspiratvirksomhet av første grad
TIDSMESTERNES RÅD
og dømt til døden via Omegaprotokollen.
Pilegrimen har tatt kontakt med ditt tidligere jeg.
Dette vil gå fort.
Bra jobbet. Her er din neste oppgave.
Disse individene har manipulert tidslinja
uten tillatelse ved flere anledninger.
Du beordres herved til å spore opp disse individenes yngre versjoner
og eliminere dem.
-Dette er ikke mitt element. -Det er mitt.
Bare hold et øye åpent for Pilegrimen.
Gideon kalkulerer 97 % sjanse for at hun vil angripe ditt tidlige jeg
på dette tidspunktet og stedet.
Forstått.
Unge Rory er ikke der.
Men vi fant foreldrene hans. De er døde.
Ok, hvor i helvete er han?
Bli med meg hvis du vil leve.
Jeg har alltid villet si det.
-Er det ditt yngre jeg? -Hva sa du til ham?
At vi jobber for et hemmelig byrå kalt A.R.G.U.S.
-Jeg tror han gikk på. -Selvfølgelig. Han er en idiot.
Ikke ta det ille opp,
men er det en god idé å ikke følge med på ham?
Du har rett, hygg deg.
-Du virker rolig. -Tatt i betraktning
at en tidsdusørjeger prøver å drepe våre yngre versjoner?
Jeg ville ha sagt det litt annerledes, men ja.
Jeg tror man lærer å leve med et sverd over hodet.
Enten blir du bedre, eller så blir jeg lat.
Du bestemte deg visst for å ignorere rådet fra Det gamle vesten-deg,
om å ikke være sammen med Ray.
Å ignorere hennes råd om Ray var ditt råd. Husker du?
Ikke hør på mine råd.
-Fortalte du ham hva hun sa? -Ja.
"Hei, Ray, forresten, dama jeg traff i 1871, var meg.
"Hun sa vår kjærlighet var dømt til å feile fordi du ikke er Carter."
-Var det et "nei"? -Ray og jeg er lykkelige sammen.
Vi bør kunne nyte det før jeg må slippe
hele fortapt kjærlighet-affæren på hodet hans.
Ja, for hvem vil ha et forhold basert på ærlighet og kommunikasjon?
Tro meg, et forhold basert på en eldgammel egyptisk forbannelse
fungerer ikke stort bedre.
Rory, hvordan føler du deg? Altså ditt yngre jeg.
Jax følger med på ham.
Den unge mannen, du, har mistet familien, og ønsker kanskje en skulder å gråte på.
Jeg gråter ikke, professor. Og Sveisen, takk for at du reddet meg.
Bare hyggelig.
Jeg forstår ikke
hvorfor Pilegrimen ikke kommer en uke før
og dreper unge Rory da.
Fordi Omegaprotokollen krever presisjon.
Flere forsøk fra Pilegrimens side kan gjøre ubotelig tidsskade.
Det betyr at hun bare har én mulighet til å drepe hver av oss.
Og vi har bare én mulighet til å hente våre yngre versjoner fra tidslinja
før hun trykker av.
Basert på det tidsmessige kjølvannet generert av Pilegrimens tidsskip,
kalkulererjeg 96 prosent sjanse
for at hun er på vei til Starling City, rundt 2007.
Pilegrim går etter Lance.
STARLING POLITI
-Navn? -Lance. Sara Lance.
Dette er latterlig.
Jeg trodde det var: "Ta med dattera på jobben-dagen."
Ja, hvis jeg gikk på barneskolen.
"Pappa, jeg skriver en stil om straffevesenet.
"Jeg vil se det fra innsiden."
Altså, ikke inne i en fengselscelle.
Dumt, for det er neste stopp på den lille omvisningen.
Jeg tror du setter for stor pris på dette.
Vennen, det er alle fedres drøm
å låse døtrene inne til de er 30.
Kanskje til og med 40.
Hva i...
Pappa!
Kom deg ut herfra! Fort!
Herregud, hun...
Litt av en tøffing.
Jeg plasserte henne på lasterommet med mini-deg. Ba dem begge bli.
Jo mindre de vet, jo bedre.
Sikker på at du vil etterlate pappas lille jente med den drittungen?
Selv før Snikmorderligaen kunne jeg håndtere slike som deg.
Har Gideon funnet ut Pilegrimens neste mål?
-Det er pussig. -Pussig eller ille?
Gideon, ta et nytt søk etter Pilegrimen.
Beklager, tidslinja viser ingen tidsmessige forstyrrelser.
Jeg er visst ikke i stand til å spore henne opp.
-Det høres ikke så bra ut. -Ikke i det hele tatt.
Hvis vi ikke kan spore opp Pilegrimen,
kan hun angripe en av dere når som helst.
Gideon sporet Pilegrimens tidsmessige kjølvann.
Trodde ikke det var mulig å skjule bevegelsene sine gjennom tida.
Det er det hvis Tidsmesterne er på din side.
Hvordan fungerer alt dette? Kan hun dra hvor som helst, når som helst?
Hun kan drepe hvem som helst av oss nå.
-Og hvis vi dør i fortida... -Dør dere i samtida.
Jøss, dette er så interessant.
Hvor lang tid tar det før fortida påvirker samtida?
Ken jeg være død nå uten å vite det? Kanskje jeg er død nå.
Hallo?
-Kan noen høre meg? -Nei.
Det viktige er å ikke få panikk.
Noen spiller russisk rulett med våre yngre jeg,
hvorfor skulle vi få panikk?
Det er noen få unntak. Kendras evne til reinkarnasjon
betyr at det er nytteløst for Pilegrimen å angripe henne.
Og som tidligere tidsmester,
å fjerne meg fra historien ville være ganske farlig for tidslinja.
Det er jo beleilig.
Og hva skal det bety?
Ingenting. Det bare falt meg inn at du aldri har fortalt om fortida di, Rip.
Og jeg stoler ikke på menn med hemmeligheter.
Jo mindre informasjon dere har å gi om meg,
jo mindre verdifulle er dere for våre mange fiender.
-Som sagt, beleilig. -Krangler de?
Dette er ikke en krangel, bare en meningsutveksling.
Nei, ikke du. Dem!
Hun slo meg.
Den lille skrullingen sa at han likte måten jeg luktet på.
Jeg er som regel mye greiere, men jeg er ganske redd nå.
Du, hold hendene for deg selv. Og neste gang, slå med flat hånd.
Og du...
Du er ikke hennes type. Må jeg skille dere?
Nei.
Når får jeg dra hjem?
Du er tryggere her, stol på meg.
Hvor er her? Og hvorfor ser du ut som meg?
Kan du bare fortelle meg hva faen som foregår?
Det er tryggere hvis jeg lar være.
Og vi ser like ut fordi...
Fordi vi er i slekt, og du må stole på meg.
Faren min kommer til å bli så bekymret.
-Hvis han mistet meg... -Han vil ikke miste deg.
Aldri.
Jeg lover.
Hei.
Vet du at Rip har et hemmelig forråd av gamle kornblandinger?
Fruit Brute var min favoritt.
Går det bra?
Jeg er litt engstelig.
Vi har vært gjennom mye sammen,
og du har aldri tydd til å spise sukkerholdige kornblandinger før.
Hør her...
Jeg har brukt mye av livet til å tenke på framtida.
Og nå må jeg tenke på fortida,
bare noen ganger nåtida, og...
Poenget er: Vet du hva jeg tenker på når ting går av hengslene?
Noe det alltid gjør, for oss.
Jeg tenker på de to årene i Hub City da det bare var deg og meg.
Og det føltes som om vi hadde en evighet.
Ja.
Det var det som holdt meg i balanse.
Noen sekunder før Rip og gruppa kom tilbake,
skulle jeg...
Ray!
Hva er i veien?
Herregud!
Gideon, vi trenger hjelp! Ray...
Hva er det som skjer med ham?
Han har alvorlige indre skader.
Hvem er det som gjør dette?
Et dybdesøk av Palmers livslinje
viser en tidsmessig anomali 19. desember 2014.
I nærheten av Palmer Technologies.
Pilegrimen. Gideon, ta oss med dit nå!
Hvem er du?
Jeg er ingen. Det har vi til felles.
Vi må få deg i trygghet.
Hva er den tingen? Hvem er hun? Hvem er du?
Ingen tid til å forklare!
Rip og gjengen redder deg i fortida, og jeg er her og nå.
Den tida vi har vil jeg tilbringe med deg.
Drakta mi.
Den fungerer.
Palmers vitale tegn stabiliserer seg.
De klarte det.
Jeg tror faktisk du skal ha mest av æren.
Kunne ikke gå glipp av resten av livene våre sammen.
Jeg mente det, Ray.
Jeg elsker deg.
Du fant visst ringen.
Ringen?
En pussig måte å bli forlovet på, men
jeg tar den.
Det Pilegrimen gjorde, måten hun vendte angrepene våre mot oss.
Som om hun reverserte tida.
Det kalles "tidsmessig mikromanipulasjon".
Evnen til å kontrollere tida i ens umiddelbare nærhet.
Vi er heldige som reddet Palmer.
Så vi aner ikke hvem hun vil angripe nå.
Vi vet at det ikke er Rip. Har ikke noen fortid å vende tilbake til.
Gideon, gjør klar for flere tidshopp. Merk av her, her og her.
Fødselsdagen min? Hvorfor skal vi...
For å sørge for at dere ikke rammes i fortida...
Må vi bortføre oss selv som nyfødte.
Og slik fjerne oss fra våre framtidige tidslinjer.
-Det er glimrende. -Det er moralsk tvilsomt.
Det er selvmord.
-Hvis hjemturen tar for lang tid. -Da endres historia.
Det blir ikke noe hjem å dra tilbake til.
Dere vil forsvinne fra tankene til alle som har kjent dere.
Mener du at mora mi ikke vil huske meg?
Kona mi.
Ja. Og... Ja, jeg har ingen.
Det er bedre enn å dø.
-Hei. -Hei.
Hvordan går det med Ray?
Bra. Hans yngre jeg er på sykehuset, så vår Ray leges ganske raskt.
Men du virker ikke så glad for det.
Jeg er ikke ulykkelig, jeg...
Jeg er forlovet.
Hva?
Ja. Ray fridde til meg mens han var... Det er en lang historie.
Men du sa "ja".
Der og da.
Jeg har aldri tenkt på ekteskap.
Jeg trodde ikke jeg var i stand til det.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Det er vanskelig.
Liker du babyer?
Ja, men det blir litt mye på en gang.
Jeg trenger din hjelp, så skal jeg hjelpe med å finne ut hva du bør si til Ray.
Ok.
Kom igjen.
BESØKSREGLER
Dette er som andre oppdrag.
Målet er en nyfødt, men kunne like gjerne vært en diamant eller en mikrobrikke.
Du begynner å høres ut som Snart.
Hvem av dem er Snart?
Se etter den med horn.
Fant ham.
Flott. Ta ham.
Hallo, baby-Snart.
Se på deg.
Kendra, kom igjen, vi har ikke tid til dette.
Se.
Se på de kinnene.
Du er den søteste babyen i hele verden.
Stakkars gutt.
Han har et vanskelig liv foran seg.
Bra vi kidnapper ham.
-Hva gjør du? -Jeg får oss ut herfra.
Vi vet ikke engang hvor dette er.
Identitet bekreftet. Sara Lance.
-Kom igjen! -Hvor har du tenkt deg?
Gi meg den! Inn!
Er det en baby?
-Ja, og dere har ansvar for ham. -Vent, jeg...
Du tjente fem tusen sist sommer på å sitte barnevakt. Du klarer deg fint.
-Babyer er ikke min greie. -Det er det nå.
Tenk på det som en takk for at vi reddet livet ditt.
Du mister ikke min framtidige kriminelle partner.
Ellers er du i trøbbel. Comprende?
Vi har Snarts yngre jeg.
Den neste er deg, professor, og deg, Jackson.
Så pussig å forestille seg å holde seg selv som spebarn.
Ingen av dere bør ta del i deres egen bortføring.
La oss kalle det paradoksforebygging.
Det er nesten verdt risikoen.
Å oppleve hvordan våre egne fedre må ha opplevd det den dagen vi ble født.
Vel, ikke faren min.
Han ble utkalt før mora mi fikk veer.
Han døde to uker senere i Somalia, så...
Det var leit å høre.
Ja.
Jeg tror jeg ser hodet.
Se på det.
Hva synes du om "Jeremy" som navn?
Jeg synes han ser mer ut som en "Martin".
-Dere spurte om en doktor, hva? -Ja, hvordan kunne vi det?
Han mener at vi var på vei til sykehuset
og vi så bilen deres.
Ja, denne lille tassen trenger en sjekk.
Svangerskapsomsorg. Det er veldig viktig.
Han mener "barsel".
Vi tar ham med til sykehuset. Vi ses der.
Hva med kona mi?
Det er foruroligende at faren min oppga meg
så villig til fullstendig fremmede.
Det var langt mer tillit på 1950-tallet. Stol på meg, jeg levde da.
-Han er ikke i Somalia. -Hva?
Vi må utsette å ta baby-Jefferson.
Jeg må finne den voksne Jefferson.
Men Rip sa at vi...
Tviler på at det å gi gutten et øyeblikk med sin snart avdøde far
vil gjøre særlig skade på universet.
Hva gjør du, Grå?
Stol på meg, Jefferson. Det er noen her jeg virkelig synes du skal møte.
Snakk med ham.
Og si hva da?
Snakk fra hjertet.
Kom igjen.
Du skulle bli utkalt.
Hvordan vet du det?
Ja. Transporten ble forsinket.
Fortalte sjefen at kona skal føde. Han ga meg fri og en jeep.
Og jeg rakk det. Jeg så ham.
Gutten min.
Hvilken er din?
Nei, jeg er ikke far. Jeg er her for å treffe familien.
Jeg håper du får oppleve dette selv en gang.
Tenk på alt han skal bli når han blir voksen.
Hvordan vet du det?
Fordi han er sønnen min.
Jefferson Jackson, husk det navnet.
Han er ment for store ting.
Jeg må dra.
Kan du gi sykepleieren en melding til kona mi?
Drar du allerede?
Hvis jeg ikke gjør det... Jeg vil bare at hun skal vite at jeg så sønnen min
og at jeg ikke kunne vært mer stolt og lykkelig.
Og si at jeg kommer hjem så snart jeg kan. Kan du gjøre det?
Vent!
Jeg må fortelle deg noe.
Gratulerer.
Takk. Jeg setter pris på det.
RAKK MEG IKKE!
Vi er her.
Hvor er "her"?
Kom, jeg skal vise deg.
Igjen, hvor er "her"?
Vi trenger en trygg havn å ha våre yngre jeg i.
Jeg har ventet.
Det er godt å se deg.
Det er godt å se deg også, mor.
Ikke glem å ta av deg støvlene før du kommer inn igjen!
Ut med deg.
Så det er her Rip planlegger å ha baby-versjonene våre?
Hvis alt går etter planen, blir vi her bare noen minutter,
og vil formodentlig ikke huske det.
Når var forrige noe gikk etter planen?
Jeg tror ikke det var en forrige gang.
Jeg hadde satt meg opp var jeg deg.
Ser hun deg lute, hudfletter hun deg.
Ikke la skinnet bedra.
Den kvinnen er så tøff som et rivjern.
Pussig at du aldri nevnte at du hadde en mor.
Adoptivmor.
Vil noen av dere ha litt mer te?
-Takk. -Michael...
-"Michael"? -Det er meg. Fødselsnavnet mitt.
Tidsmesterne insisterer på at man får ny identitet
som beskyttelse.
Hvordan vet du så mye om Tidsmesterne?
Jeg jobber for dem.
Slapp av.
Jeg er først og fremst lojal overfor barna mine.
Takk. Tidsmesterne fyller rekkene med barn.
Foreldreløse trukket ut fra historiens gang.
Da Michael ankom tilfluktsstedet,
hadde han bare klærne på ryggen.
Det kalles "tilfluktsstedet" av en grunn.
Og en grunn til at det eksisterer på et hemmelig sted i historien.
Tidsmesterne vil aldri lete etter dere her.
Takk for hjelpen.
Jeg vet at jeg er en nydelig baby,
men jeg bør advare deg: Du har hendene fulle med meg.
Da kan jeg forsikre deg om
at du ikke er første vanskelige tilfelle som har kommet inn den døra.
Hvor fant du fyrstikken?
Jeg kan alltid finne en.
Vakkert, ikke sant?
Ikke så vakkert som et helt hus som går opp i flammer.
-Det var en ulykke. -Sikkert.
Du kjenner meg ikke. Tror du jeg ville drepe familien min?
Jeg tror du forelsket deg i faren din sin lightervæske.
Jeg tror du forelsket deg i flammene som danset omkring.
Men så innså du at du ikke kunne kontrollere dem,
og du flyktet, uten å vekke familien.
Det eneste du var opptatt av, var ditt eget skinn.
Mens jeg er borte bør det helst ikke være noen uhell.
Hvis det er det, kommer jeg etter deg.
Jeg dreper deg.
Du høres ut som faren min.
Vent på meg!
Jeg klarte ikke å forlate dette stedet ennå.
Jeg har laget noe til reisene dine.
Paier til vennene dine.
Vennene mine.
Jeg har risikert forholdet deres til venner og familie
for å redde min egen familie.
Synes du at du har vært egoistisk?
-Ja. -For noe pølsevev.
Har alltid visst at det var en grunn til at du kom til meg, Michael.
At du var klar for store ting.
Men du oppnår ikke noe ved å dvele.
Så stram deg opp og få jobben gjort.
Hva med deg? Jeg har satt deg i stor fare.
Du trodde ikke jeg lot deg dra med det fineste fatet mitt
hvis jeg ikke trodde ville se deg igjen?
Jeg klarer meg helt fint
med et hus fullt av 10 år gamle tidsmestre.
Så jeg tror jeg takler den voksne versjonen.
-Gå nå. -Ja. Takk.
Jefferson?
Hei. Hva skjer? Går det bra?
Vi deler en psykisk forbindelse. Jeg vet hva du føler. Jeg er lei for det.
Jeg trodde det ville være oppløftende å få møte faren din.
Ja. Jeg...
Det trodde jeg også.
Jeg bare...
Jeg burde ha sagt noe.
Jeg burde ha fortalt ham hva som skjer i Mogadishu.
-Jeg kunne ha reddet ham. -Det vet du ikke.
Du kunne neppe ha sagt noe som ville ha forandret skjebnen hans.
Hele livet mitt, alle gode ting jeg har gjort,
alle karakterutskrifter, alle touchdowner. Jeg har alltid lurt på:
"Hva ville faren min ha ment om dette?"
-Hei. -Hei.
Jeg var på vei til brua.
Nei, vent.
Jeg mente ikke å lure, men jeg hørte deg og Sara snakke.
Og jeg forstår.
Du trodde jeg var døende. Du sa det jeg ville høre.
Og det fungerte.
Så hvis du trenger en grunn, en måte å skuffe meg enkelt på...
Ray, nei, jeg vil være sammen med deg.
Det er bare det at jeg vet at det ikke kan vare.
Hvem sier det?
Jeg.
Den kvinnen jeg traff i 1871,
var meg.
Og hun advarte meg om at det ville ende med hjertesorg
hvis jeg prøvde å være sammen med noen...
Andre enn Carter.
Herregud, dette er bare for komplisert.
Nei, det er ikke egentlig det.
Hvis jeg gjør deg lykkelig,
hvis du blir lykkelig av å være sammen med meg, da kan du være lykkelig.
Eller du kan velge å lytte til en tidligere versjon av deg selv
som tror på forbannelse.
Når du har bestemt deg, la meg få vite det.
Alle sammen, vennligst rapporter på hoveddekket umiddelbart.
Hva foregår?
Gideon har fanget opp en transtemporal beacon.
Gideon, vis dem.
Denne meldingen er til Rip Hunter.
Jeg skal gjøre dette veldig raskt og veldig enkelt.
Hvis jeg ikke finner dere...
finnerjeg de dere er glade i.
Anna.
Pappa!
De vil alle lide og dø på grunn av dere.
Familie, venner, alle dere har brydd dere om.
Hvis ikke dere overgir deres yngre jeg til meg.
Så hun kan slette dere alle fra historien.
Hvis det er en trøst, vil dere ikke føle noe.
Hva angår deres kjære,
kan jeg ikke love det samme.
Gideon, jeg antar at Pilegrimens sending
inkluderte en frekvens hun kan kontaktes gjennom.
Ja, kaptein.
Kontakt henne.
Hva planlegger du å gjøre?
-Kaptein Hunter... -Jeg skal gjøre dette enkelt.
Jeg har allerede gjort det.
Livene til gruppas næreste og kjæreste
mot deres yngre jeg.
Og jeg vil møte det kravet med et eget tilbud.
Jeg overgir meg selv
hvis du sparer livene til mannskapet og deres kjære.
En nobel gest.
Men verdiløs.
Mine instrukser er å eliminere hele gruppa.
Ikke bare deg.
Jeg snakker ikke om meg nå.
Jeg tilbyr deg meg i fortida.
Rip Hunter før han ble en tidsmester.
Eliminer ham,
og denne gruppa har aldri eksistert.
Hvis dette er et slags triks...
Det er ikke noe triks.
Nok mennesker har dødd på min bekostning.
Gideon vil sende beliggenheten.
Og Snart, ønsket ditt vil gå i oppfyllelse.
Du skal få treffe mitt yngre jeg.
FORLATT TIDSMESTER-UTPOST
-Hva slags sted er dette? -Nøytral grunn.
Det er en nedlagt Tidsmester-utpost.
Jeg trodde vi skulle hente ditt yngre jeg.
Han blir ført til oss, faktisk.
Den lille gutten var på tilfluktstedet.
Han er deg.
-Du fikk meldingen min. -Jeg liker ikke det du planlegger.
Ikke at det har hindret deg før.
Deres yngre jeg er fortsatt i god behold.
Takk.
-Du er rampete. -Det stemmer.
Jeg tror det er på høy tid at du drar.
Gi henne helvete.
Hvor er faren min?
Om bord på skipet mitt, sammen med resten.
Alle i perfekt stand.
Hvis kapteinen deres lever opp til sin del av avtalen.
Ville du ha drept et barn?
Jeg hadde drept så mange som var påkrevd
for å fullføre oppdraget.
Vet du hva dette gjør med tidslinja?
Å drepe en tidsmester?
I tilfelle du har glemt det, har jeg tillatelse fra Tidsmesterne
til å gjøre alt min tidligere kollega Chronos ikke klarte.
Nå holder det!
La oss komme til saken.
Hvor er resten av gruppa?
De er rundt omkring.
Jeg tar gutten.
Før du gjør det:
Vi tror ikke et øyeblikk på at deres kjære er om bord på skipet ditt.
Et tegn på velvilje. En fangeutveksling.
Send gutten, så sender jeg faren.
Når framtidas kaptein Hunter
er under min kontroll, slipper jeg de andre.
-Hva i helvete er det som foregår? -Du trenger ikke forstå.
Bare gå.
Det kommer til å gå helt fint. Jeg lover.
Så snart faren min er trygg, la oss tenne på dette.
Husk at vi venter på Rays signal.
Jeg er på plass.
Ville du snakke med meg? Har jeg gjort noe galt?
Ikke ennå.
Nå!
Du kan narre meg én gang...
Nå, Kendra!
Jeg var villig til å handle i god tro.
Nå skal dere se deres nærmeste dø.
Trodde du at du kunne drepe meg?
Du kjenner meg ikke i det hele tatt.
Hei, går det bra?
Ikke egentlig.
Ja, la meg forklare.
Stakkars gutt.
Jeg skal ta deg. Går det bra?
Er det deg?
Ja.
Jeg var lommetyv siden jeg var fem år. Jeg sultet mer enn jeg spiste.
Jeg visste hva jeg ville gjøre hvis hun prøvde å drepe meg.
Heldig for oss at du ikke glemte røttene dine.
Tro meg, Snart. Jeg har prøvd.
Vær så god.
Pilegrimen kan være tatt hånd om, men Omegaprotokollen er fortsatt aktiv.
Jeg skal se til vennene dine, slapp av.
Det vet jeg du vil, mamma. Du gjorde det samme for meg.
Må være pussig for deg å se deg slik du var.
Husker du første dagen du var her?
Ja, jeg prøvde å stjele veska di.
Jeg var en slem liten drittsekk.
-Du var tøff. -Jeg var egoistisk.
Du overlevde.
Jeg var hjemme.
Derfor vet jeg at du kommer tilbake.
Skal du holde en ny ikke-brenn-ned-huset-tale?
Tror du at det å skade deg selv
vil gjøre at brannen føles bedre?
Du vet ikke noe om meg.
Gjett en gang til.
-Jeg er deg. -Hva?
Det stemmer.
Du er for ung til å forstå.
Men forstå dette.
Det var ikke din feil.
Jeg lot flammen komme ut av kontroll.
Som du sa.
Jeg løp ut, uten å vekke noen, som du sa.
Jeg var bare så redd.
Du var bare et barn.
Jeg brukte hele livet på å klandre deg.
Hate deg...
For noe du ikke mente å gjøre.
Hvorfor forteller du meg dette?
Du kan ikke endre på det du gjorde.
Men du kan endre det du blir.
Ikke bli som meg.
Bli bedre.
Clarissa, det er meg, Martin.
Unnskyld, du ser så kjent ut,
men jeg kan ikke plassere deg.
Romskip.
-Hva er det neste? Marsmenn? -Nei.
-Hukommelsestap-pille, faktisk. -Ja.
Denne vil slette korttidshukommelsen din.
Det er selvfølgelig opp til deg,
men vi vil ikke rote til tida for mye.
Jeg visste alltid at du ville ende opp med å bry deg om folk.
Beskytte folk.
Jeg lærte det av faren min.
Stolt av deg, vennen.
Er alt i orden?
Kona mi husker meg visst ikke.
Fordi før vi sender deres tidligere jeg til tidslinja,
vil ingen av dere ha eksistert.
Men vi skal sende dere tilbake.
Da vi dro i 2016,
antok jeg bare at jeg ville vende tilbake til øyeblikket jeg dro fra.
At Clarissa ikke ville vite at jeg var borte.
Så jeg tok ikke farvel.
Og nå frykter jeg at jeg aldri får sjansen.
Du vil det. Jeg har sagt før
at jeg ikke vil risikere ekteskapet ditt for å redde min kone.
Det lover jeg deg, Martin.
Takk.
Jeg skal ikke late som om jeg forstår dette.
Ja. Ganske vanvittig.
Det var deg.
På sykehuset, den dagen du ble født.
Og tidligere, i brann.
Utrolig.
Hvor lærte du de triksene fra?
Av faren min.
Den dagen du ble født, på sykehuset,
jeg har aldri vært så redd før.
Selv i kamp.
Men nå vet jeg
at siden du ble mannen jeg ser stå her,
må jeg ha gjort noe rett.
Jeg gleder meg til å være der og se det skje.
Hør her, pappa.
26. september
blir du utplassert langs K4-sirkelen.
Vær på vakt for en veibombe.
Du vet dette fordi...
Du er fra framtida.
Lov meg at du er forsiktig.
Jeg er snart tilbake.
-Hei. -Hei.
Håper det er greit, forloveden min...
Min andre forlovede er
-på rommet vårt og hviler. -Nei, det er...
Det er greit.
-Jeg beklager... -Nei, det er greit.
Nei, jeg mener
at det å stå ved dødens port ikke er rette tidspunkt å spørre på.
Da du fridde,
var jeg så redd for å miste deg.
Og da jeg konfronterte Pilegrimen,
innså jeg at det aldri vil bli noen rett tid for oss.
Så vi bør slutte å vente på rette tidspunkt.
Jeg skjønner ikke.
Jeg vil gifte meg med deg, Ray.
Jeg mener det.
Hvordan er det med søstera di?
Hun er tøff.
Og med faren din?
Sover fra seg den hukommelsestap-pillen fra Rip.
Hei.
Jeg kan ha hindret faren min i å bli drept i Mogadishu.
Jeg tenkte bare jeg skulle si det i tilfelle det er et paradoks.
Som sagt, Jackson,
-tida vil skje. -Jeg vet det, men...
-Jeg måtte prøve. -Og kanskje
det tida vil er å se deg og faren din sammen igjen.
Jeg fikk litt vett inn i skallen på mitt yngre jeg.
-Jeg vet ikke om det varer. -Ikke jeg heller.
Men jeg så den yngre Rip endres,
og jeg tenkte: Hvorfor ikke prøve?
Overrasket over at du ikke ba ditt yngre jeg
la være å gå på en viss båt.
Ja, jeg også.
Jeg trodde vi hadde det travelt.
Ja, vi har det.
Tida, historia som deres yngre jeg ble fjernet fra,
begynner å etablere seg.
Det vitner endringen i Clarissas hukommelse om.
Hvor langt tid har vi før disse tingene etableres?
Ingen vet det.
Så vi må være raske med å lokalisere Vandal Savage
hvis noen av livene deres skal gjenopprettes til normalen.
Hvor lang tid tar det å finne Savage igjen?
Lenger enn tida vi har.
Heldigvis er det et sted i tida vi vet at Savage er.
Du sa han erobret verden i 2166.
Du sa også at det var for farlig å angripe Savage
på høyden av hans makt.
Det er det.
Men med deres yngre jeg fjernet fra historien,
har vi bokstavelig talt
gått opp for tid.
Oversatt av : Marius Theil, Deluxe
Norwegian