www.titlovi.com
Pa, rekao bih vam koja je to godina bila,
ali se zapravo ne mogu sjetiti.
Mogao bih vam dosađivati sa poviješću, ali vi ne bi slušali.
Ono što vam mogu reći je da je ovo priča o lopovu.
Ali ne počinje sa lopovom kakvog vi znate.
Samo ću očistiti staje.
Što si radila? -Ne tiče te se.
Je ako ćeš ukrasti tog konja.
Oni imaju pauzu i doći će za minutu, pa ako se nadaš da ćeš pobjeći,
dat ću ti malo vremena. Pauza.
Ja sam Rob. -Ja imam posla.
Lopovski posao nikada nije gotov.
Čovjek živi pored mene. Umro mu je konj.
Ako ne može orati, ne može prehraniti svoju obitelj.
Pomislila sam da razmaženom bogatašu koji živi na ovom imanju neće nedostajati jedan.
Onda bi bila apsolutno u pravu, ne bi.
Gospodari koji su rođeni sa svime, ne žude za ničim...
Zlo mi je od njih.
Ti ne radiš u rudniku.
Ruke su premekane za trgovca.
Tko si ti?
Ja sam razmaženi bogataš koji živi na ovom imanju.
A ti si skroz predivna.
Što je sa mojim konjem?
Tvoj je
ako mi kažeš svoje ime.
Marian.
Možeš me zvati Marian.
Robin i Marian.
Sezone su prolazile, njihova romansa je cvjetala.
Bili su mladi, zaljubljeni i samo to je bilo bitno
dok
hladna ruka sudbine nije posegnula za njima.
On je krao bogatima i davao siromašnima.
To je postala priča za laku noć. Ali slušajte, zaboravite povijest.
Zaboravite što ste vidjeli prije. Zaboravite ono što mislite da znate.
Ovo nije priča za laku noć.
Da je krađa nekoliko novčića bila sve što ne napravio, sve što je bio,
Robin od Loxleya nikada ne bi postao
Robin Hood.
Ja sam ga poznavao kada je bio samo još jedan gospodar plemićkog imanja.
Dobar život, lagan.
Rodio se sa svime, za ničim nije žudio.
Odlazite! Nikako se ne vraćajte!
Ono što on nije znao je bilo
da ono gdje smo se rodili... -Što je ovo? -Nije uvijek ono tko smo mi.
4 godine poslije
Poluotok Kebrit, Arabija
Brže, dame. Ne želimo da ovi prokleti divljaci znaju da dolazimo, jel da?
Što prije pobijedimo u ovom ratu, prije će Loxley dobiti ono što najviše želi.
Vratiti se doma svojoj dragoj.
U zaklon!
Ne vidim ga!
Gisbourne!
Ponovno puni. Poslušaj. Dva dragovoljca za prišuljati mu se straga?
Clayton! Jesi li za trčanje?
Jesam. -Spreman si? -Jesam. -OK, idemo.
Hajde! Hajde!
Ostani mi blizu!
Daj mi ruku.
Ne miči se. Ja u ovo riješiti, OK? Ti ostani ovdje i čuvaj nam leđa, OK? -OK.
Vraćam se brzo.
Tri. -Hajde, Loxley.
Pet, šest.
Pokret, pokret.
Pokret!
Rob!
Robin!
Gdje je Clayton? Gdje je?
Uhvatili su ga. -Ostani sa jedinicom, Loxley.
Još je živ. Čujem ga.
Loxley! Ako nije živ, želio bi da je.
Pusti to. Rob! Rob!
Loxley, ostavi ga.
Pokrivajte.
Clayton! -Rob!
Zasjeda!
Rob!
Signalizirajte bacačima kamena, odmah! -Dobro, gospodine.
Loxley, stiže kamenje! Povlačenje! To je zapovijed!
Loxley, ostavi ga! Sve će nas pobiti! -On je još živ!
Ne možemo ga samo ostaviti! -Ti ne odlučuješ, to je zapovijed!
Dolaze kao prokleti skakavci!
Hajde! Vidite li zašto morate slijediti zapovijedi, Vaše Gospodstvo?
Povlačimo se u privremeni logor.
Želim informacije. Podatke, garnizone, kretanje trupa.
Digni se na koljena, svinjo.
Hajde, miči se, miči se!
Rekao sam, "Ne gledaj me!" -Na koljena.
Preklinjem vas. -Reci! -Preklinjem vas.
Hajde. -Gis!
Što to radiš? -Moju dužnost, Loxley.
Dobili smo nove zapovijedi sa vrha. Sviđalo ti se, ili ne, vojniče, svi smo nemoćni.
Ali oni nisu naoružani.
Zašto onda ti ne potrčiš uz njih i pomoliš se za njih?
Mutton. -Gospodine? -Izvedi još jednog. -Rado.
Dođi ovdje. -Ne!
Dođi ovdje! -Saleem! Saleem! -Na koljena! -Pusti da živi.
Ostani dolje! -Pusti da živi.
On je moj sin. Samo je dječak.
On je moj sin.
Pusti ga da živi i reći ću ti što znam. Sve.
On ne zna ništa. Ja za njega!
Ja ubijem Križare cijeli svoj život.
Moj svaki dah je uvreda tvom Bogu. Molim te!
Da, u pravu si, Maure. Ako želiš spasiti svog sina daj mi nešto.
Daj mi nešto! -Baba, spasi me!
Tisuću vojnika.
Na Istoku. -Naše snage su pregazile Tadmura prekjučer.
Nešto drugo. -Nemam ništa drugo! On je moj sin. Samo pokušavam spasiti svog sina!
Pa, ako je to ikakva utjeha... -Baba, spasi me! -Ne možeš!
Saleem! Saleem! -Spasi me! -Ne!
Rob! Smiri se, Rob!
Smiri se, Rob! -Povuci se, Loxley!
Sjeti se gdje ti je mjesto. Ubijte dječaka!
Ne!
Saleem!
Saleem, Saleem.
Držite ga! Držite ga!
Ubit ću te! -Pustite ga! Pustite ga!
Da nisi lord, objesio bih te zbog izdaje.
Ubacite ovog bezvrijednog bogataša u bolnički brod i neka ide nazad u Englesku.
Donio sam ti nešto.
Ključ tvog imanja. -To je sada naš dom.
Želim znati da si tamo dok mene nema.
Volim te.
Marian...
Ostani živ.
I vrati se. -Obećajem ti,
vratit ću se.
Nottingham sa desne strane. -Bacite sidro, rampu.
ODUZIMANJE IMOVINE
PO ZAPOVIJEDI ŠERIFA OD NOTTINGHAMA
Marian!
Što bi ispovijedio, sine moj?
Tuck, gdje je Marian? -Robin?
Robin, nisi mrtav?
Ne, iako su pokušali.
Ali tvoje ime je pročitano na popisu palih vojnika.
Što? -Prije dvije godine. Rečeno nam je da si mrtav.
Marian je organizirala komemoraciju za tebe. Bilo je lijepo.
Ja sam ti napisao jako dirljiv hvalospjev. Šteta što si ga propustio.
Pa, drago mi je da jesi jer bi bilo skroz neprikladno, obzirom da nisi mrtav.
Tuck! -Da? -Tko je pročitao moje ime sa popisa palih vojnika?
Šerif, ali, Robin... -Gdje je Marian?
Gle, stvari su se prilično promijenile otkako te nije bilo, Robin.
Nakon što si ti umro, šerif je oduzeo imanje Loxley kao zalog za njegov ratni porez
i izbacio Marian. I ne radi se samo o njoj.
Sve nas slama svojim ratnim naporima. Dažbine, prikupljanja.
Rob, on je većinu pučana protjerao iz grada Nottinghama.
Gdje? -U rudnike.
Ona je sada tamo? -Da, ali, Rob, Marian je...
Ovo neće dobro završiti.
Zgrabite ga! Šerifova zapovijed. -Dovedite ih ovuda.
Ima lošiji okus.
Ti?
Koji vrag ti radiš ovdje?
Imamo još nedovršenog posla. -Ne, nema posla, pokušao si ubiti...
Ja sam bio slijepi putnik tri mjeseca na tvom brodu. Mogao sam te tamo ubiti da sam htio.
Nisam zato tu.
Vidio sam tvoju ženu, Englezu.
Predivna je.
Više nije moja, ne otkako je šerif... -Poslao te u rat.
Trebao si me ubiti. Svi misle da sam mrtav, tako da ovo mora da je pakao.
Želiš znati što je pakao? Ja sam izgubio ruku u ovom ratu.
Moj narod je bio u lancima.
Moja zemlja je opljačkana. I moj sin je ubijen.
Žao mi je što ga nisam uspio spasiti. -Ali pokušao si.
U svim mojim godinama u ratu nisam nikada vidio nešto takvo.
Zato sam te odabrao.
Odabrao? Za što? -Ovaj rat, svi ratovi i sve što se događa ovdje je jako staro.
Bogati ljudi postaju bogatiji. Moćni ljudi uzimaju više moći od krvi nevinih.
Tvoju, moju
i mog sina.
I ja želim to zaustaviti.
Ali ne mogu to napraviti sam.
Mi smo samo dvojica. Što možemo mi napraviti?
Nemoćan si
ako vjeruješ da si nemoćan.
Slijedi me, Englezu.
Dobar dan, dobri ljudi!
Danas se suočavamo sa prijetnjom od tih barbara u Arabiji.
Oni nas mrze... Našu slobodu, našu kulturu, našu religiju.
Ali danas će se oni suočiti sa unutrašnjim neprijateljima,
a to su naši Križari, u pustinji.
Počnimo ovdje. -Ali sutra, i nemojte pogriješiti u vezi ovoga,
će nas smatrati ovdje, u Nottinghamu,
kao neprijatelje i oni će doći ovdje.
Oni će se infiltrirati, oni će se razmnožiti, ugušiti naše sudove,
zadaviti našu crkvu,
našu djecu, sa svojom fanatičnom dogmom.
Spalit će vam kuće. Spalit će vam zemlju!
Zato je moj račun za ratni porez
tako bitan.
Nottingham nije samo grad.
To je banka i srce naše velike crkve i njenih slavnih križarskih ratova.
I zbog svakog od vas koji izbjegava svoju dužnost
neplaćanjem svog poštenog dijela, strijelac ide bez strijela
i kršćanski vojnik gladuje.
Šerife, moji ljudi su već dali sve što imaju.
Ja mislim da moj porez pošaljemo na glasovanje.
Ja se slažem. -Ljudi Nottinghama umiru.
Ispod prijelomne točke smo. -Mlada damo, vi nemate pojma što je to prijelomna točka
dok niste vidjeli borbu.
Pa odakle onda vi znate?
Ministre financija, imamo li odluku?
Imamo. -Gospodine? Gospodine? Šerife?
Nije se računalo glas Loxleya.
Robin od Loxleya? Što? sada glasove dajemo duhovima?
Da. Ne, on je živ. Gospodine, tako sam čuo.
Živ? -Viđen je danas, vratio se doma iz rata.
Tko ga je vidio? -Oprostite, gospodine, to spada pod pečat ispovjedaonice.
Dakle, ti si ga vidio? -Ne, nisam rekao...
Bilo tko ga je mogao vidjeti.
Ajme. -Pa, onda se glasovanje mora odgoditi dok se Loxleyev glas ne uračuna.
Dobro si? -Ovo zasjedanje vijeća je odgođeno. -Da.
zadaviti našu djecu, spaliti naše zemlje. Ponaša se kao da puno vas već dolazi
u proklete zidove Nottinghama, lažljivi gad. -Želiš li se naljutiti, ili izravnati račune?
Želim srediti šerifa. Želim ga pogoditi tamo gdje boli.
Jedna stvar ga drži na vlasti.
Ima cijelu crkvu iza sebe. Ima vojsku... -Novac.
Što? Misliš ono što uzima od pučana za ratne napore?
Ukrast ćemo to. Čuo si ga.
Nottingham je banka i srce križarskih ratova.
A ja želim ubosti nož kroz njega.
Osveta za tebe i pravda za mog sina.
Ja sam Robin.
Yahya sin Umara.
Yokhya...
Ne. Molim te, nemoj više. Na tvom jeziku, to je John...
Sin Umara. -Onda je John.
Noću ćeš napadati šerifove glasnike,
dažbinare, sakupljače poreza.
A po danu?
Glumit ćeš lorda Loxleya, vratit ćeš se na starog sebe.
Piti i jesti sa nekim od najodvratnijih ljudi na svijetu.
Bogatima. -A zašto ću to raditi?
Jer ako želiš znati gdje stvarno ide novac za rat
morat ćeš šarmom naći put u stomak zvijeri.
Saznaj tko vuče konce.
Rob? -Marian.
Znao sam da će doći.
Što god da želi, ona ne smije znati što mi radimo. -Rob?
Preopasno je za nju i nas.
Ako nas uhvate, sve će nas ubiti.
Bez obzira koliko želiš, ne možeš otići dolje.
Ako je voliš,
drži se plana.
Nisam prešao ocean da bih gledao kako puziš u bocu.
Možda će te opet voljeti, ako bude volja Alahova,
kada sazna istinu o tome što mi radimo.
Ali ne prije tada.
Pa, onda krenimo sa time.
Spor si kao drugi dolazak Krista.
Da, pa, proveo sam četiri godine svog života ubijajući tvoje ljude.
Pa, mene si promašio. -Da, nitko nije savršen.
Ti moraš biti.
Ja mogu ispaliti dvije strijele u sekundi. -Da, mogao si ispaliti.
Misliš da si brži?
Pogodi me.
Molim? -Ubio si stotine nas!
Što je još jedan?
OK.
Molim te. Rekao sam ti da me pogodiš.
Presporo. Najbrže što možeš!
Opet, hajde, Englezu!
Opet.
Presporo.
Ovaj rat će se voditi izbliza.
Trebat ćeš ulično oružje.
Daj mi tu relikviju, to je drvo za potpalu.
Opusti stisak. Dozvoli luku da se smiri u tvom dlanu.
Sad pokušaj.
Probaj opet. Samo ovaj put probaj drugu stranu.
Uštedjet će ti sekundu pri punjenju.
Da. Hajde!
Opet! Brže! Da, Englezu, brže!
Bio si, lord, ali sada moraš biti lopov.
Lijevo! A ja ću ti pokazati kako.
Ovo neće biti rat na koji si navikao. Desno! Lijevo!
Strijele.
Nadesno. Upravo tako.
Brže. Jače! Brže, Englezu!
Što radiš mom pakutu? -Predug je. Usporava te.
Kada ću ja zapravo moći, znaš, krasti?
Stvarno sam volio ovaj kaput.
Pa, sada je jakna. Okreni ruku u tobolcu.
Što više strijela možeš držati, više strijela možeš ispaliti.
Začepi, ne olakšavaš mi, znaš?
Da! Da!
Bori se prikrivanjem, napadaj iz sjena. Dok ne uzvrate vatru,
ti si već otišao.
Što još imaš?
Kopao si moje staro rublje, John. -Ne možeš posjetiti šerifa u tim krpama.
Moraš donirati njegovim ratnim naporima i postat ćeš dobar sa njim.
Postati dobar sa njim? Bit će sretan ako mu ne otkinem glavu.
Povući ćemo rep i vidjet ćeš tko grize. -Dakle... -Dakle, da bi pratili novac
moraš zadobiti šerifovo povjerenje.
A što ću donirati? Nije baš da se valjamo u novcu, zar ne?
Večeras ćeš opljačkati naplatu na mostu.
E to je već nešto, John. -Drago mi je da odobravaš to, Englezu.
Što je ovo? -To je pripadalo mom sinu.
Hvala ti. -Želio si krasti?
Sada je došlo tvoje vrijeme.
Odnesi to u riznicu. -Ti, hajde.
Po zapovijedi šerifa od Nottinghama, morate platiti mostarinu.
Zaustavi kočiju! Morate platiti šerifovu dažbinu.
Nismo morali prije plaćati. -Provjeri ovu torbu.
Hajde, što imaš nazad? -Nemamo više novca!
Hajde, starče, daj to!
Diži se!
Hej!
Hej! -Gdje je? gdje je otišao? -Gdje su, dovraga? -Ne vidim ga. Gdje je on?
Presporo.
Lorde Loxley.
Cijeli Nottingham se raduje da su tragične glasine o tvojoj smrti neosnovane.
Želio bih ti osobno zahvaliti na tvom služenju.
Poslali ste me iz pravednog cilja. Bila mi je čast, gospodine.
Nadam se da mi nećeš oduzimanje tvog imanja uzeti za zlo.
To je šteta, to je nesigurnost rata. -Nemojte mijenjati mišljenje.
Ja već to sređujem.
Morali ste napraviti ono što ste morali, gospodine.
Evo vam moj dobar doprinos za ratne napore.
Ali već si tako puno dao. -Ne, naše jedinice trebaju to.
Ja znam. Ja sam bio tamo.
Molim vas.
Pa, nadam se da ću te, sada kada si se vratio, više viđati.
Koliko god dozvolite, gospodine. Nadam se da ću zadobiti vaše povjerenje.
Osramotio si nas ostale svojom velikodušnošću, Loxley.
Volio bih računati na pozivnicu kada se sljedeći puta sastanu lordovi, gospodine.
Ali to je tvoje pravo. Bit će mi zadovoljstvo. Naposlijetku,
mladi glas bi dobro došao u glasovanju u odajama.
Laskate mi vašom samouvjerenošću, gospodine. -Da, znam.
Rob...
Neki dan, na imanju,
svratila sam. Morala sam te vidjeti.
Još nešto?
Zašto ovo tako otežavaš? -Stvarno očekuješ od mene da olakšam?
Marian, obećala si me čekati.
Rekli su mi da si mrtav.
Lorde Loxley.
Lorde Loxley. -Gle, oprosti, moram ići.
Ne vjerujem kada si blizu nje. -Što? Odigrao sam svoju ulogu.
Ako trebaš motivaciju, ako ona sazna što smjeramo,
odrubit će njenu glavu, kao i naše.
Stvarno inspirirajuće. Hvala.
Izgleda da je lord Loxley nadahnuo sramotu bogatih danas?
Da brojim do 10 prije nego oglasim uzbunu?
Neka bude 20.
Tko je?
Ne znam.
Gospodine, dogodila se još jedna pljačka.
To mu se neće svidjeti. Gospodine, dogodio se događaj, koji bi se na prvu,
mogao klasificirati kao neidealan fiskalno.
Bože, daj mi snage. Gospodine, gospodine, dogodio se još jedan manji incident.
Dobra vijest je da nijedan od stražara nije teško ubijen.
Molim? -Kutija za prikupljanje
točno ispred naših noseva na nedjeljnoj misi.
I na cesti sa naplatom sinoć, pa je to malo teška situacija.
Pembroke! Zaključaj te dokumente.
Tko još zna za ovo? -Došao sam ravno vama.
Ali pretpostavljam da bi arhiđakonu trebalo reći. -Ne, ne, ne.
Ne želimo da on trača kardinalu. -Ali, gospodine, sigurno bi crkva...
To je problem zakona i reda. Ja sam ovdje zakon i red.
Pojačat ćemo osiguranje. Sve naplate poreza sada direktno idu u sobu za brojanje,
i poduplaj stražare u riznici. -Kako vi kažete, gospodine.
Ne mogu si priuštiti da izgubim nijedan novčić više.
Gospodine, prošlo je dosta od vaše posljednje ispovijedi.
Da li bi olakšali dušu svom fratru?
Moja savjest je čista. Je li tvoja?
Trudite se koliko i ja, moja će uvijek biti malo u neredu.
Pa, bilo kako bilo, naćuli uši u svojoj maloj kabini.
Bilo kakav spomen lopova, dođi meni. -Ali, gospodine, uz poštovanje,
pečat ispovjedaonice je svet. -Ništa nije sveto dok ne uhvatim tog lopova
i utopim ga u kavezu.
Kasno si budan. -Samo tumaram, požudio sam malo za hranom.
Želio sam ti reći da će šerif jako odgovoriti na pljačke.
To komplicira naše planove.
Kako tebi ide?
Najbolje što mogu. Imala sam pomoć.
Vrećica novčića ostavljena na mojim vratima. -Hood?
Tako ga ja sada zovem. Zvuči privlačno, slažeš se?
Ne znam zašto novac daje meni.
Valjda sam polaskana. -I trebaš biti.
Ali voljela bih da to da ljudima umjesto meni.
Brzo! Uzmi novac!
Uz poštovanje, šerife,
zbog ovog lopova izgledate kao prokleta budala.
Ako ja mogu...
Ja predlažem nagradu.
Zasigurno ne očekuješ od nas da je financiramo.
Ne. Ne, ja ću je osobno dati. Da kažemo tisuću tjedno za početak?
A onda ću je poduplati svaki tjedan, poslije toga dok ga ne uhvate,
ili ubiju. -Dobro. Vi ostali, van.
Pembroke.
Van!
Ti lordovi.
U ovakvim danima samo želim
zabiti moj palac u njihove dušnike.
Vi ih stvarno mrzite. -Pa, znaš, njihovi očevi su bili
čuvari kuće za napuštenu djecu gdje sam proveo svoju mladost.
Dolazili bi noću da nas discipliniraju.
Uz arhiđakona i njegov kler. Svi su bili pijani,
dah im je smrdio na kuhanu govedinu.
Poslali bi nas vani da kupimo štapove kojima će nas pretući.
Mogao si reći koliko je trajalo zadnje prebijanje jer bi boja masnica
išla od crvene, prema plavoj, pa žutoj. Konačno bi postale roze i koža bi otvrdnula.
Do tada, Loxley, bi morao odlučiti.
Ili ćeš ih pustiti da ubiju snagu u tebi, ili će te to ojačati.
Kada su koristili drške metle na malim dječacima, oni su vrištali.
Onda bi ulili malo vinjaka niz njihova grla kao milost.
Ja nisam nikada vrištao, ali
mrzim okus vinjaka.
Hoćemo li objesiti nekoliko njih? Te lordove?
Samo da ih vidimo kako seru svoju svilu?
Zašto ne objesimo samo jednog?
Jer sumnjam da će ostali uskoro pasti u red.
Mene ne zanimaju mrvice.
Ja želim mjesto za velikim stolom.
Pa onda ćeš me podržati, Loxley.
Ispričajte me. Zoveš se Rob, točno?
Ti si Will.
Dobrodošao doma.
Mora da je bio pakao za tebe tamo. -Borio sam se u ratu, ne moram pričati o njemu.
Gle, shvaćam. Stvarno jesam.
Mora biti lijepo doći doma, Marian... -Ona je svoja žena. -Pa, tako je.
Tako da ne moraš biti OK u vezi mene. -Dobro. Jer nisam.
Čuo sam te.
Tijekom šerifovog govora.
Glas naroda.
Trebaju nekoga. -Što je sa Hoodom?
Hood.
On mi ništa ne znači.
Uhvatit će ga i zaboraviti. A ono za što se ja, Marian i ostali
pučani borimo je puno veće od nekog sitnog lopova
koji opljačka nekoliko glasnika i kutija za prikupljanje.
Ipak, ja se ne bih kladio protiv njega.
Mislim da je on tek počeo.
John, pomislio sam nešto. Poslušaj me.
Želim ići na nešto veliko. Zaboravi glasnike i kutije za prikupljanje.
Želim napasti samu riznicu. -Teška meta.
Povuci rep, vidi tko grize!
Kako bi to izveo?
Polako, guverneru. -Miči se! Miči se! -Pomozi gladnom veteranu.
Makni se sa puta. Ljudi, maknite ovog prljavca sa puta! -Izgubio sam ruku u ratu.
Budi prijatelj i udijeli nešto sitnog.
Bože. Ovo je lijepa guzica konja. Molim vas, gospodine.
Maknite ga! -Makni se sa puta! Odlazi!
Promjena protokola, prema zapovijedi šerifa.
Sva prikupljena sredstva se više neće spremati u sef. Idu ravno u sobu za brojanje
za trenutnu obradu. -Sranje!
Straža! Straža! Straža!
Sranje! Sranje!
Daj, daj, daj!
Eno ga!
Dolaze, John! -Ti nevjerniče!
Da! -To je Hood!
Tako postaješ velik! -Nismo uzeli ni novčića!
Htjeli smo dobiti njihovu pažnju. I sada je imamo.
Naš kardinal me zamolio da vam prenesem njegovu uznemirenost,
zbog vašeg dosad obrambenog odgovora tom lopovu.
Nije to ništa što ja ne mogu riješiti. Možete reći njegovoj Eminenciji da se ne brine.
Razuvjerite ga sami u dogledno vrijeme. On će doći ovdje.
Iz Rima? Zbog sitnog lopova? -Crkva ne smatra pljačku svoje riznice sitnicom.
Jedva je pobjegao i nije uzeo ništa. -Ali ono što je opasno je smjelost njegovih zločina.
Zbog njega naši pučani su digli pogled, vide nadu.
Mi želimo da im leđa budu savijena i glave pognute.
Postoje šaputanja o pobuni.
Nekontrolirani, ta šaputanja će se pretvoriti u riku.
To je izdaja. Kažnjiva je smrću. -Izdaja je jako snažna riječ, gospodine.
Zar nije kršćanski okrenuti drugi obraz?
Kako ti voliš Boga koji ti je dao to lice?
Šerife!
Obzirom na naš zajednički interes u ishod rata,
glavno je da se taj lopov uhvati i da se uguši njegova retorika.
Ponovno ću vratiti red.
Zadržite vjeru, Vaša Milosti.
Šerife, crkva može stvoriti čovjeka, ili ga slomiti.
Za vašu vjernost mi vam nudimo svijet. Ali u neuspjehu ga također možemo uzeti.
Zapamtite to.
Neka se kardinal osjeća dobrodošao, šerife.
Ako mi se ikada više suprotstaviš ispred crkve...
Žao mi je, gospodine. Samo sam govorio za Evanđelja.
Evanđelja. Pa, nemoj nikada, nikada zaboraviti, Tuck.
Bog je gore, ja sam ovdje dolje.
Poduzeo sam mjere zapošljavanja nekih posebnih zamjenika.
Neke od naših najpouzdanijih križara. Upravo su se vratili iz Arabije.
Došli su ovdje da bi primili arhiđakonov blagoslov prije nego započnu
njihov dobar, dobar posao. -Šerife. -Zapovjedniče Gisbourne.
Izgledaju jako željni obaviti božji posao.
Da. Uz đavolji ponos.
Jedan, dva, tri, četiri, pet.
Uspjeli smo, uspjeli smo. Kardinal dolazi skroz iz Rima.
Šerif mu priređuje zabavu i pogodi tko je pozvan?
To je moj slobodan dan. -Nema slobodnih dana, Englezu. Odmarat ćeš kad umreš.
On dolazi zbog Hooda. Naš plan djeluje! -Lako je reći odatle gdje ti stojiš.
Kardinal je jedan od najmoćnijih ljudi na svijetu.
Što god da je došao reći šerifu, mi moramo čuti.
Mislim da je ono što misliš da ja to moram čuti.
To će biti orgija neumjerenosti. Kitnjasta kostimirana zabava,
savršeno mjesto staviti Loxleyev šarm na test.
Povukli smo rep. Sada ćemo vidjeti tko grize.
Dođi, dođi, uđi. Ili uhvati smrt.
Dobro je da si došla. I mislio sam da hoćeš.
Will i ja smo dobili pozivnicu za kardinalovu zabavu.
Jesi li ti to sredio? -Možda sam stavio bubu u šerifovo uho da je politička pronicljivost
baciti pučanima nekoliko mrvica sa popisa gostiju.
Možda nikada više ne uđem u palaču.
Ovo je naša prilika.
I moramo pokušati.
A Will? -On ne smije znati što radimo.
On to ne bi odobrio. -Rob će biti tamo sigurno.
I? -Marian, ovo što mi radimo je jako opasno.
Ne možemo riskirati da pustimo našim emocijama da to kompromitiramo.
Ti i Rob... -Tuck, znam.
Siguran si da si spreman na ovo?
Nisam.
Evo, ti si lord Loxley. Odigraj svoju ulogu.
Pij. Nemoj se napiti. -Ubojico zabave.
Ali iznad svega, moraš dobiti audijenciju kod kardinala.
John, mogu ja to. Rođen sam da budem ovdje. Sjećaš se?
Lord Loxley.
Ništa više od psića bogatih.
Dakle, je li ti to ponestalo zatvorenika da ih smakneš u pustinji?
Nije. Ostario sam i postalo je dosadno. Moj novi poslodavac
me uzeo da lovim nedostižniji plijen.
Uživaj u zabavi.
Hajde, sedam!
Krasti od bogatih i davati siromašnima? Naljutio je cijeli prokleti prirodni poredak.
Laskaš mu. On je "zgrabi i uzmi", ništa više.
I ogavno ružan, radi toga i ima onu smiješnu kapuljaču.
Pitam se nije li veteran.
Iz križarskih ratova? -Očito je dobro istreniran. On je smion.
Prilagodljiv pod vatrom.
Živi na sreći, gospodine. Uhvatit ćete ga na kraju.
Elita ne bi trebala biti iznenađena lovopljevom revolucijom.
Vi ste stvorili uvjete za to.
Marian...
Tvoja ljepota me ostavlja bez riječi. Šerife, pretpostavljam da poznajete Marian.
Da. Slatka pošast mnogih govora u gradskoj vijećnici.
Pa, Marian, što ti misliš, tko je lopov?
On je svi mi. To je ono što je bitno.
Dakle, ti mu se diviš.
Ima on svojih kvaliteta.
Marian, tu si.
Ne bi trebala odlutati predaleko, ljubavi moja.
Cijenimo što ste nas primili ovdje, gospodine. Stvarno.
Ja imam ambicija. I obojica znamo da siromašni trebaju jake vođe. Poput nas.
Uistinu. -Inače ih zavedu kriminalci poput Hooda.
Prokletstvo! -Tako mi je žao, moj gospodaru! Što sam to napravio?
Prolio sam sok po vama. Dajte da obrišem... -Miči se od mene! -Oprostite, oprostite.
Miči se! -Oprostite. Oprostite. Oprostite, gospodine. Kako... -Tuck! -Da, gospodine?
Ti si idiot. -Ispričavam se. Isprike. Šepav i trapav. To sam ja, gospodine.
Šepav i trapav. -Ne sumnjam da ćete uhvatiti Hooda.
Potreban je lopov da uhvati lopova.
Vaša Eminencijo. -Diži se. Nemamo vremena.
Hoodove pljačke prijete našim planovima za rat.
Želite da vam otklonim sumnje?
Bojiš se.
I trebao bi. Znaš li zašto?
Zašto me vi ne prosvijetlite, Vaša Eminencijo?
Strah je najveće oružje u Božjem arsenalu.
Zbog toga je crkva stvorila pakao.
Robin!
Tuck! Koliko dugo me poznaješ?
Otkako si bio dječak. -I ti meni vjeruješ?
Svojim životom. -Odlično.
Ovaj komad šljama je lopov!
Ukrao je ključeve lorda Pembrokea. -Nemam pojma o čemu govori.
Možete me pretražiti. Nemam nikakve ključeve.
Loxley je u pravu. Nestali su.
Uzmi stražara, nađi ključeve, provjeri svaku sobu koju otvore.
Ti, pođi sa mnom. -Objasni svoje djelo, fratre.
Ja nisam ništa ukrao. -Pa, onda moraš znati tko je.
Priznaj!
Samo ga ubijte.
Stanite!
Pučani vole ovog crva.
I ja mislim da on želi umrijeti.
Mislim da on želi biti njihov mučenik.
Pa mu dajmo sudbinu goru od smrti.
Opozovimo njegovu crkvu.
Raspopimo ga!
I bacimo ga na ulice. To će ga zarezati malo dublje od bilo koje oštrice.
Nemojte! Ne možete! Vaša Milosti, molim vas!
Mogu i hoću. Za zločin laži prema kanonskom zakonu,
maknite mi ovu sramotu sa očiju!
Tko je ovaj mladić? -Ovo je Robin od Loxleya.
I ja mu vjerujem.
Vi ste milost i dobro djelo Gospodina, Vaša Eminencijo.
Dobro. Mladi su Božji dar crkvi. Strijele u našem tobolcu.
Ne, ne, ostani.
Dobrodošao za veliki stol, Loxley.
Što god da je taj Hood napravio... -Ja ću ga uhvatiti. -Tišina!
Ako ćemo nastaviti financirati Arape i poraziti englesku vojsku
tako da ti i ja možemo preuzeti kontrolu od kralja,
novac koji im dugujemo mora otploviti za četiri dana. Napravi to
i mi ćemo kupiti apsolutnu moć.
A ako trebam više vremena da sakupim novac? -Imao si vremena, šerife!
Zadovolji me time da možeš napraviti ono što se mora napraviti!
Želite vidjeti strah?
Poslat ću moje ljude da pretresu rudnike večeras.
Sad,
kada se to završi uzet ću pučanima sve što imaju,
od lonaca za nuždu, do novčića u džepu.
A kada se to završi spalit ću njihove usrane kvartove do temelja.
Samo da ih podsjetim da nisu ljudi, nego moji predmeti.
Hoće li vas to zadovoljiti, svećeniče?
Idi sa Bogom, šerife.
Reci mi. -Moramo otići do rudnika.
Odmah.
Počnimo sa time odakle ti uopće ovo? -To nije bitno.
Bitno je, Marian. Ovo je arapski sa šerifovim potpisom na dnu.
Što bi moglo značiti bilo što. -Ili ništa.
Ono što je jasno je da, kako god da si došla u posjed ovoga, nije bilo pošteno.
Ne radi to. -Što? Razgovaram sa tobom. -Kao da sam dijete!
Nemoj upravljati sa mnom.
OK, ja ću odnijeti ovo šerifu da mu dam priliku da objasni.
Ja ću ih uzeti. Nekome kome znam da mogu vjerovati.
Kada sam ja izgubio tvoje povjerenje?
Tvoj način.
Sva tvoja politika. Ne mijenja ništa.
Molim te, vidi to.
Jesi li uopće stala na sekundu da razmisliš koliko bi me mogla koštati?
Ovo bi moglo uništiti moju političku budućnost. -Will! Ja govorim o djelovanju.
Prenaporno sam radio, predugo, Đavao zna, godinama.
Gutao sam uvrede lordova, njihova smijanja iza mojih leđa,
tako da se mogu izvući sa dna da dobijem život koji zaslužujem.
I nitko me neće spriječiti u tome. Čak ni ti.
Ti se bojiš. -Molim?
Ti misliš da ćeš, ako se pučani pobune,
ako se budu borili,
ih izgubiti.
Oni će slijediti Hooda. -U redu, ljudi!
Znate što trebate.
Pokret!
Od ovog trenutka ovi rudnici se proglašavaju dijelom Nottinghama.
Po čijim ovlastima? -Svi će platiti ono što duguju za ratne napore.
Odbijanje će biti smatrano izdajom.
Ne! Molim vas! Ne, ne! Molim vas! Nisam ništa loše napravio!
Milost!
Penny! -Odstupi!
Nazivaš se muškarcem?
Zabavit ću se sa tobom poslije.
Zakasnili smo. Previše ih je. -Što? Za tebe i mene?
Nema ih dovoljno.
Uhvatili su Marian! -Ne!
Pustite me! Pustite me van!
Pustite me van! -Ti sredi ove sprijeda, ja ću straga.
Stani. Kako ćeš...
To je pametno.
Eno onoga što ga želim. -To je Gisborune! Skreni! Skreni! -Drži se!
Pokret!
Želim ga živog!
Drži se!
Pustite me van!
Izvadite me van! Izvadite me odavde! -Drži čvrsto!
John, drži čvrsto!
Rob! -Kako si znala da sam ja? -To zoveš prerušavanjem?
Pa, prevarilo je sve druge.
Ja nisam svi drugi! -Pazi!
Zašto mi nisi rekao? -Hoćemo li stvarno sada o tome?
Sagni se!
Imamo problema! -Za njima!
Držite se!
Slijedite me!
Eno ga!
Polako!
Pogodite mu konja!
Skoči!
Jesi li dobro? Marian? -Jesam.
Ti i Marian. Završite. -Ne, John! Stani!
Idite! -John, stani! -Idite odavde! -Moramo ići! Odmah! -Ne, John, stani! John!
John, ne! -Moramo odmah ići!
Jesi li dobro? -Gotov sam. Završio sam.
Nisi.
Nije izgubljeno osim ako sada odustaneš. Sve je to bio John. On me uvukao u ovo.
Izabrao te sa razlogom. -Iz kojeg razloga? -Nađite ga. Želim ga živog!
Sve što sam ja želio je da tebe vratim.
Možda je tako počelo, ali sada je veće od toga.
Ja nisam onaj za kojeg ti misliš da jesam.
Hood je samo maska.
Ja te poznajem.
Loxley je maska.
U rudnicima postoji metan,
jedna iskra upali zrak.
To je ono što si ti za ljude.
Ja? -Ako ne ti, tko onda?
Ako ne sada, kada?
Šerif, on i kardinal, oni su u zavjeri sa Arapima nekako. -Da. Ja možda imam dokaz.
Da ljudi znaju... -Da ljudi znaju, borili bi se.
Uz pravoga vođu.
Ako želiš da ti odam lopova,
barem me poštuj i pokušaj to izvući batinama iz mene.
Ne. Samo bi mi umro iz inata.
Ljudi su jedina vrsta koja se boji smrti.
Ne samo prijetnjom nje, nego njene finalnosti.
To je ono što nas odvaja od insekata i pasa.
Arapi se, međutim, uopće ne boje smrti jer vam je vaš lažni prorok obećao vrt.
Čovjek bez vjere.
Usamljen. -Oslobađajuće. Bez osude, bez grijeha.
Vjera.
Mi zurimo smrti u lice hrabrošću i čašću.
Stvarno? Jer je meni rečeno da je tvoj dječak preklinjao
za svoj život točno do trenutka kada smo mu otkinuli glavu sa vrata.
Odsjecanje glave je smiješna stvar jer oči nastavljaju gledati.
Um pokušava poreći smrt.
Čak i ako je to samo još nekoliko trenutaka.
Ali ja se pitam što je tvoj sin mogao misliti u tim posljednjim sekundama.
Zamišljam da je bilo nešto poput, "Oče, zašto si me doveo ovdje?"
"Oče, bojim se. Oče, zašto me ne spasiš?"
Ako mi ne daš ime lopova natjerat ću te da progutaš svinjsku krv,
spalit ću te i nećeš nikada vidjeti raj. Ali ako mi daš njegovo ime,
ubit ću te brzo, čisto. Pridružit ćeš se svom dječaku.
Šerife!
Tako mi je drago što ti je vjera tako jaka.
To će njeno lomljenje napraviti tako slađim.
Ja sam ubojica. Rođen sam za ovaj rat.
Ali nisam nikada upoznao čovjeka kojem je smrt tako blizu kao tebi.
Poželjet ćeš da vjeruješ u Boga. Poželjet ćeš vidjeti Njegovo lice
i poželjeti da te nešto može spasiti.
Ali vidjet ćeš moje lice. I to je zadnja stvar koju ćeš vidjeti.
Will.
G. Tillman, svi su spremni. -Hvala ti, Penny.
Što se događa? -Napuštamo rudnike.
Ono što se dogodilo sinoć će se stalno događati,
oni će stalno dolaziti. Ja poznajem te ljude.
Neka dolaze i neka nas sve ubiju, ja neću bježati!
Slušajte, čujem vas, ali ne možemo planirati kada smo u panici.
Ona je u pravu, Will. Trebamo ostati i boriti se.
Sa čime? Motikama i lopatama?
Ovaj grad je izoliran. To je izvanredno stanje.
Gledajte, možemo umrijeti kao zatvorenici, ili se možemo povući i živjeti.
Imate još jedan izbor.
Mi možemo sami izabrati. Sve što je tvoj lopovluk postigao
je to da je odveo šerifa da nam objavi rat.
Ti ovdje nemaš pravo glasa. -Onda ću vam pokazati lice.
Bi li mi trebali biti impresionirani?
Dobri lord od Loxleya se spustio svisoka
da bi rekao nama, seljacima, što da radimo? Pa, pusti da ti ja nešto kažem.
Ovo nije tvoje imanje. -Pusti ga da govori.
Prije četiri godine ja sam otišao boriti se zbog lažnog razloga.
Ostavio sam srce, došao kući ostavši bez svega.
Pitanje je, što bi vi napravili da vratite ono što je vaše?
Pretpostavljam da bi bili za malu preraspodjelu bogatstva? -Da! -Da!
Pa, šerif nam je već uzeo sve što smo imali. -Šerif i kardinal kuju zavjeru
protiv Engleza sa neprijateljima. Ne znam koja je njihova šema,
ali voljan sam se kladiti da vaš novac to podupire.
Novac koji treba isploviti prema Arabiji za tri dana.
Ali neće ako ih zaustavimo.
Neki govore da ja kradem od bogatih i dajem siromašnima.
Ali ako bogati kradu od vas, tko je zapravo lopov?
Ja sam bio Robin od Loxleya,
križar pod zastavom engleskog kralja. Onda sam bio Hood.
Sada me stvarno nije briga kako ćete me zvati, lopovom, ili lordom.
Samo znam da sam ništa bez vaše pomoći.
Ovo je naš križarski rat! I svatko od nas mora ustati, ili ćemo propasti.
Ja kažem da idemo sa njim!
Gledajte, ljudi, slušajte. Ljudi!
Moramo razmišljati praktično.
Gdje ćemo jesti? Kako možemo pronaći sklonište?
Nisam ti ovo prije mogao reći,
ali ja znam što si ti napravio za ove ljude. Znam zašto te poštuju.
Ono što će se sljedeće dogoditi se neće dogoditi bez tebe, Will.
Tuck! Na zabavi, nisam smislio drugačiji način da te odvedem otamo. Žao mi je.
Nemoj da ti bude. -Tuck, zbog mene si raspopljen.
Da, jesam. Oslobodio si me.
A sad dođi, dođi. Moramo poništiti đavolji posao.
10000 zlatnih dukata je plaćeno arapskom generalu,
a odobrio ih je šerif od Nottinghama... 20000, 40... Ta plaćanja idu godinama unazad.
Ako oni dobiju taj novac, mi smo gotovi. -Nismo ako ih zaustavimo.
Ja sam mislio da si ti samo skromni fratar, Tuck.
Da, pa... Nakon što novac izađe iz riznice stati će u katedrali da ga se blagoslovi
prije nego se preda kardinalovim ljudima. -Onda ćemo tu napasti.
Šerif će imati sve svoje ljude u tom konvoju. -Cijelu legiju, nema sumnje.
Elitne ubojice naoružane do zuba i izolirane gradske ulice
tako da možeš zaboraviti element iznenađenja. Bit ćemo janjad na klanju. Ovo je...
Samoubojstvo, da, shvaćamo.
Što onda kažete na to, vojniče?
Dogovorite sastanak na imanju Loxley. Svi koji su uz nas.
Rob, svi su došli.
Ovo je plan.
Još tri na toj strani!
Pažljivo sa time.
Još jedna kapuljača. Kapuljača.
Stižu dvije kapuljače. -Ovdje! -Tko još treba kapuljaču?
Dok god ga se nije ulovilo, moj novac nije siguran!
Jesi li ostavio muda za ovakav posao u pustinji, jesi li?
Želim da njegova krv poplavi ulice Nottinghama...
Želim da štakori plivaju u njoj. Želim da je psi ližu sa ulica.
Moj život se vozi na tim kolima.
Jesi li spreman za ovo, Will?
Tisuću funti za onoga koji mi dovede Hooda!
Jedan od ovih gadova zna tko je on!
To je to!
Baci, Will!
Baci!
Gdje je on? -Gdje je Hood?
Provedite me kroz tu prokletu vatru!
Je li se to trebalo dogoditi? -Da, naravno. -Vi, formirajte se!
Oni uzimaju moj novac!
Ubijte ih! -Marian!
Gledaj u stranu.
Nikada.
Silazite dolje! Silazite dolje odmah!
Gisbourne, dolje!
Lord Loxley.
Ne moramo ovo raditi.
Ubij me. Ubij me, Loxley. -Neću te ubiti. Spasio si mi život u pustinji.
Neću sada oduzeti tvoj. -Ja sam Božji pravi vojnik, Loxley.
Ja zaslužujem...
Zaslužio je to.
Pomozi mi. -Odvezite to u šumu. Pazite se. -Na zapovijed.
Idite, dečki! Pokret, pokret, pokret! Hajde! Idemo!
Gdje je Will? Trebao je doći dosad. -Zna plan. Moramo ići.
Vratit ću se po njega, Ti idi sa njima. -Ti si najtraženiji čovjek u Nottinghamu.
Vratiti se je samoubojstvo. -Ili ćemo svi uspjeti, ili nitko.
Tuck, Tuck! -Tuck, jesi li vidio Willa? -Trebao je biti na tom brodu sa tobom.
Will!
Will! U redu je.
Znam!
Vidio sam!
On te može imati.
Gubi mi se sa očiju! Odlazi!
Vratit ću ga na imanje.
Odvedi sve odavde. -A ti? -Idi!
Rob!
Stanite! Prestanite se boriti! Čovjek kojeg lovite sam ja!
Nema više bježanja. Nema više skrivanja.
I ako će moje žrtvovanje zaustaviti ovo ludilo,
evo me!
Makni se od mene!
Moj grad je pod opsadom. Zar doslovno nema ništa drugo što možete raditi?
Loxley.
Stvorio si mi puno problema, dečko.
Tvoji problemi su tek počeli, šerife!
Svi će znati za tvoju izdaju. I kardinalovu.
Što misliš da će kruna napraviti kada saznaju da si izdajica?
Misliš li da će ti samo otkinuti glavu?
Ili će ti prvo dati dršku metle?
Sada ću te skuhati u vlastitoj pišalini, a onda ću poslati Marian
da je razmnožavaju divljaci u Arabiji.
Opet i opet i opet.
Pogledaj me! Pogledaj me u oči! -Molim te, Bože.
Bog nije ovdje, samo sam ja!
Gade, ja sam šerif od Nottinghama!
Više nisi.
Tebe je teško ubiti, John.
I ja zahvaljujem Bogu na tome.
Dnevna svjetlost. Dnevna svjetlost ispred.
OK, svi... Znam da ste umorni, ali nastavimo...
Želim da budemo skriveni do večeri. -Vidimo se u Sherwoodu.
Vidimo se tamo. I ovo od nas pravi odmetnike, tako da ako itko želi odustati...
Pa, vjerojatno je prekasno. Daj da ti pomognem sa time.
Idi. -Zapravo imam vrtoglavicu od toga da se smatram odmetnikom.
To je najuzbudljivija stvar koja mi se dogodila od...
Pa, kada razmislim o tome, ikada.
Znaš, kada sam bio u pustinji
samo sam mislio o tome da se vratim ovdje i budem sa tobom.
Da sjedimo na našem imanju, jedemo i pijemo i ne radimo puno toga.
A sada smo bjegunci i ja sam vođa revolucije.
Nisam to očekivao.
Ja jesam.
Šuma je lijepa. Nismo se službeno upoznali. Ja sam Tuck, usput.
Yahya sin Umara.
Bi li ti smetalo da ja samo prevedem? Da te zovem John?
Izgleda kao savršen kraj, zar ne?
Ali nije.
Sudbina je odigrala svoju ulogu.
I to na način da kad jedna priča završava,
druga počinje.
Jako mi je drago da sam te pronašao.
Puno toga si žrtvovao, ali tvoji ljudi te trebaju
da ih vodiš iz ovih mračnih vremena prema svjetlu.
Nudim ti mjesto
u najvišem uredu u Nottinghamu.
Ako prihvatiš
imat ćeš vječnu zahvalnost crkve.
I moju.
Moj grade, moji ljudi,
na dan otkako su lopov i njegovi partneri i napadači
protjerani u skrivanje, mi smo položili na počinak našeg dobrog šerifa.
Ipak u Nottinghamu još tinja dim od vatre njihovog revolta.
Moje krštenje je bila jedna od vatri, ali sam zahvalan zbog njegovog povoda.
Jer me okrenulo prema mom pravom pozivu.
Da služim miru kao šerif od Nottinghama.
I ovo ima samo jedan kraj.
Sa mnom kako stojim nad Hoodovim lešom.
Dobrodošao na veliki stol, šerife.
PRIJEVOD I OBRADA: drago66
Preuzeto sa www.titlovi.com