ROBIN HUD
Pa, rekao bih vam koja je godina bila,
ali ne mogu da se setim.
Mogao bih da vam dosađujem sa istorijom,
ali ne biste hteli da slušate.
Ono što vam mogu reći je da je to priča o lopovu.
Ali ne počinje sa lopovom koga poznajete.
Samo ću očistiti štalu.
Pa, šta si radila? - Ne tiče te se.
Tiče se, ako kradeš tog konja.
Imaju pauzu, dolaze za minut,
pa ako se nadaš da slobodno odeš posvetio bih mi trenutak.
Pauza.
Ja sam Rob.
Zauzeta sam.
Rad lopova se nikada ne završava.
Čovek koji živi pored mene. Njegov konj je uginuo.
Ako ne može da ore, ne može da prehrani svoju porodicu.
Shvatila sam šta sve kvari život bogatih
u ovom zamku, i ovaj jedan ne bi baš puno nedostajao.
Onda bi bila apsolutno u pravu, ne bi.
Lordovi koji su rođeni sa svime,
ne žele ništa...
Muka mi je od njih.
Ne radite u rudnicima.
Ruke previše meke za trgovca.
Ko ste vi?
Ja sam razmaženi bogataš koji živi uovom dvorcu.
A ti si apsolutno lepa.
Šta je sa mojim konjem?
Tvoj je,
ako mi kažeš svoje ime.
Marian.
Možeš me zvati Marian.
Robin i Marian.
Prolazila su godišnja doba, njihova romansa je cvetala.
Bili su mladi, zaljubljeni,
i to je bilo sve što je bilo važno...
sve dok...
hladna ruka sudbine nije posegnula za njima.
Krao je od bogatih i davao siromašnima.
To je postala priča za laku noć.
Ali slušajte, zaboravite istoriju.
Zaboravite ono što ste videli ranije.
Zaboravite ono što mislite da znate.
Ovo nije priča za spavanje.
Ako je krađa nekoliko novčića, sve što je on radio, sve što je bio,
Robin od Lokslija nikad ne bi postao...
Robin Hud.
Poznavao sam ga kad je bio samo još jedan lord u dvorcu.
Dobar život, lagan.
Rođen sa svime,
nije želeo ništa.
Odlazi! Nemoj se nikad vratiti!
Ono što nije znao je...
za šta smo rođeni...
Šta je ovo?
Nismo uvek ono što jesmo.
OBAVEŠTENJE O REGRUTACIJI
Lord Robin od Lokslija Ovime se obaveštavate
o raspoređivanju u vojnu službu u Trećoj krstaškoj u Arabiji
da štitite zemlju i narod Notingema i Engeske. Stupa na snagu odmah.
Po naređenju Notingemskog šerifa
4 godine kasnije
POLUOSTRVO KERBIT, ARABIJA
Tiše dame.
Ne želimo da ovi prokleti divljaci znaju da dolazimo, zar ne?
Što pre pobedimo u ovom ratu,
pre će Loksli dobiti ono što najviše želi.
Vratiće se kući svojoj dragoj.
Pokrivajte!
Ne mogu da ga vidim!
Gisbourn!
On ponovo puni. Slušajte.
Dva dobrovoljca za povratni udar.
Hmm?
Klejtone! Jesi li spreman za trku?
Da.
Jesi li spreman? - Da. - Dobro. Idemo.
Idi!
Ostani blizu.
Pomozi mi.
Ne idi nigde. Srediću ovo, u redu?
Ostani ovde,
čuvaj nam leđa, Ok? - Dobro.
Vraćam se za minut.
3.
Hajde, Loksli.
5, 6.
Kreni, kreni.
Kreni!
Rob!
Robin!
Gde je Klejton? Gde je on?
Odveli su ga.
Ostani sa jedinicom, Loksli.
Još je živ. Čujem ga.
Loksli!
Ako nije mrtav, poželeće da jeste.
Ostavi ga.
Rob! Rob!
Loksli, ostavi ga.
Pokrivaj.
Klejtone! - Rob!
Zaseda!
Rob!
Signaliziraj bacačima kamenja, odmah!
Da, ser.
Loksli, kamenje dolazi!
Povuci se! To je naređenje!
Loksli, ostavi ga!
Sve će nas pobiti, momče!
Još je živ.
Ne možemo ga samo ostaviti!
Ne pitaš se ti, to je naređenje!
Dolaze kao prokleti skakavci!
Hajde! Vidite li zašto treba da poštujete naređenja, vaše lordstvo?
Povlačimo se nazad u logor.
Hej, želim informacije.
Obaveštajne podatke, garnizon, pokrete trupa.
Na kolena, svinjo.
Hajde, kreni, kreni!
Rekao sam: "Ne gledaj me!"
Na kolena.
Preklinjem vas. - Kaži!
Preklinjem vas.
Uradi to.
Gis!
Šta to radiš?
Svoju dužnost, Loksli.
Imamo nova naređenja odozgo.
Svidelo ti se to ili ne, vojniče, svi smo ovde nemoćni.
Ali oni su nenaoružani.
Zašto onda ne odeš i pomoliš se za njih?
Maton. - Ser?
Dovedi još jednog. - Vrlo rado.
Dođi.
Ne!
Dođi.
Salim! Salim!
Na kolena. - Pusti ga da živi.
Ostani dole! Pusti ga da živi.
On je moj sin. On je samo dečak.
On je moj sin.
Pusti ga da živi, reći ću ti ono što znam. Sve.
On ne zna ništa.
Ja za njega!
Celi život ubijam krstaše.
Svaki moj dah je uvreda za vašeg Boga. Molim vas!
Da, u pravu si, Mur.
Dakle, ako želiš da spasiš sina, daj mi nešto.
Daj mi nešto! - Baba, spasi me!
Hiljadu vojnika.
Na istoku.
Naše snage su pregazile Tadmur prekjuče.
Nešto drugo. - Nemam ništa drugo!
On je moj sin.
Samo pokušavam da spasim sina.
Pa, ako je neka uteha...
Baba, spasi me! - Ne možeš.
Sal! Sal!
Salim!
- Spasi me!
Ne!
Rob! Smiri se, Rob!
Smiri se, Rob!
Odstupite, Loksli!
Zapamti svoje mesto.
Ubij dečaka!
Ne!
Salim!
Salim, Salim.
Držite ga!
Držati ga!
Ubiću te! - Spusti ga! Spusti ga!
Da nisi lord,
obesio bih te zbog izdaje.
Baci tog bezvrednog bogataša
na bolnički brod da ga vrati u Englesku.
Doneo sam ti nešto.
Ključ od tvog zamka?
To je sada naš dom.
Želim da znam da si tu dok me nema.
Volim te.
Marian.
Ostani živ.
I vrati se.
Obećavam ti...
Vratiću se.
Notingem sa desne strane.
Baci sidro iz prolaza.
Marian!
Šta bi ti priznao, sine moj?
Tak, gde je Marian? - Robine?
Robine, nisi mrtav?
Ne, nisam baš voljan da pokušavam.
Ali vaše ime je pročitano u spisku poginulih vojnika.
Šta? - Pre dve godine.
Rečeno nam je da ste mrtvi.
Marian je održala spomen za tebe. Bilo je divno.
Napisao sam ti veoma dirljiv hvalospev.
Šteta što ste to propustili.
Pa, oduševljen sam što ste to propustili,
jer bi to bilo
potpuno neprikladno, s obzirom da niste mrtvi.
Tak! - Da?
Ko je pročitao moje ime sa spiska poginulih vojnika?
Šerif, ali, Robine... - Gde je Marian?
Gledajte, stvari su se promenile
otkad si otišao, Robine.
Nakon što si umro,
šerif je rekvirirao dvorac Loksli
kao kolateralu za njegov ratni porez
i izbacio Marian. I nije samo nju.
On nas sve uništava svojim ratnim doprinosima.
Putarine, takse.
Rob, on je odveo većinu pučana iz Notingema.
Kuda?
U rudnike.
Ona je sada tamo? - Da, ali, Rob... Marian...
Ovo se neće završiti dobro.
Uhvati ga!
Šerifovo naređenje.
Dovedi ih ovamo.
Ukus je gori.
Ti?
Šta dođavola ti radiš ovde?
Imamo nedovršene poslove.
Ne, nemamo poslova, pokušao si da ubiješ...
Krio sam se tri meseca na tvom brodu.
Mogao sam da te ubijem tamo da sam hteo.
Nisam zato ovde.
Video sam tvoju ženu, Englezu.
Ona je prelepa.
Više nije moja, ne od kada je šerif... - Poslali su te u rat.
Trebao si da me ubiješ.
Svi misle da sam mrtav, tako da ovo mora da je pakao.
Želiš li da znaš šta je pakao?
Izgubio sam ruku u ovom ratu.
Moji ljudi su bili u lancima.
Moja zemlja je opljačkana.
I moj sin je ubijen.
Žao mi je što ga nisam mogao spasiti. - Ali si pokušao.
Za sve moje godine ratovanja,
nikada nisam video nešto slično.
Zato sam izabrao tebe.
Izabrao si me? Za šta? - Ovaj rat... svi ratovi,
i sve što se ovde dešava, staro je kao vreme.
Bogati ljudi postaju bogatiji.
Moćni ljudi uzimaju još više moći krvlju nevinih.
Tvojom, mojom,
i mog sina.
I želim da to zaustavim.
Ali to ne mogu sam da uradim.
Mi smo samo dva čoveka. Šta možemo da uradimo?
Nemoćan si samo
ako veruješ da si nemoćan.
Prati me, englezu.
Dobar dan, dobri ljudi!
Danas se suočavamo sa pretnjom
od ovih varvara u Arabiji.
Mrze nas...
našu slobodu, našu kulturu, našu religiju.
Ali danas,
oni se suočavaju sa Bliskim neprijateljem,
a to su naši krstaši, u pustinji.
Počnimo odavde.
Ali sutra, i nemojte da grešite oko ovoga,
oni će smatrati nas ovde, u Notingemu
kao Dalekog neprijatelja, i oni će doći ovamo.
Oni će se infiltrirati, razmnožiće se,
oni će ugušiti naše sudove
i zadaviti našu crkvu,
i našu decu, svojim fanatičnim dogmama.
Spaliće vaše kuće. Spaliće vam zemlju!
Zbog toga
je moj ratni poreski zakon
tako vitalan.
Notingem nije samo grad.
On je banka
i srce koje kuca
naše velike crkve i njenog veličanstvenog krstaškog rata.
I svako od vas
koji se ogluši o svoju dužnost
tako što ne plati njegov fer udeo,
streličar je bez strela
i hrišćanski vojnik gladuje.
Šerife, moji ljudi su već dali sve što imaju.
Želim da stavim svoj poreski račun na glasanje.
Podržavamo. Ljudi u Notingemu umiru.
Mi smo iza tačke podnošenja.
Mlada damo, nemate pojma šta je tačka podnošenja
dok ne vidite borbu.
Pa, kako biste vi znali?
Ministre finansija, imamo li odluku?
Imamo. - Uh, ser?
Uh, ser? Šerife?
Glasanje u Loksliju nije prebrojano. - Robin od Lokslija?
Šta, sad dajemo glasove duhovima?
Da. Uh, ne, živ je.
Ser, tako sam čuo.
Živ? - Danas je viđen, vratio se kući iz rata.
Ko ga je video?
Žao mi je, ser, to spada pod poverljivost ispovesti.
Dakle, vi ste ga videli? - Ne, nisam rekao...
Moglo je biti
bilo ko... da ga je video.
Oh, Bože.
Pa, onda glasanje mora biti odloženo
dok se glasovi u Loksliju ne prebroje.
Jesi li dobro?
Ovaj sastanak saveta
se odlaže. - Da.
Zadaviće našu decu, spaliće našu zemlju.
On se ponaša kao da ste već pred prokletim zidovima Notingema, lažljivo kopile.
Želiš li da se naljutiš ili želite da se revanširaš?
Želim da skinem šerifa.
Želim da ga udarim tamo gde ga boli.
Jedna stvar ga drži na vlasti.
Ima čitavu crkvu iza sebe. Ima vojsku... - Novac.
Šta, misliš ono što on uzima od pučana za ratnu kampanju?
Ukrašćemo ga.
Čuo si ga.
Notingem je banka i srce krstaških ratova.
I želim da stavim nož kroz njega.
Osveta za tebe
i pravda za mog sina.
Ja sam Robin.
Jahia ibn Umar.
Iokhia...
Ne.
Molim te, nemoj više.
Na vašem jeziku, to je Džon...
Umarin sin.
Džon je.
Noću ćeš napadati šerifove kurire,
putare, sakupljače poreza.
A po danu?
Bićeš lord Loksli,
vraćaš se starom sebi.
Pićeš i jesti sa nekim od najomraženijih ljudi na Zemlji.
Bogatima. - A zašto ću to raditi?
Jer ako želiš da znaš gde ratni novac zaista ide,
moraćete da pronađeš svoj put do zverinjeg stomaka.
Saznaj ko vuče konce.
Rob?
Marian.
Znao sam da će doći.
Šta god da želi,
ne može da zna ono što radimo. - Rob?
Previše je opasno za nju i za nas.
Ako nas uhvate, sve će nas pobiti.
Bez obzira koliko želiš, ne možeš otići tamo.
Ako je voliš...
drži se plana.
Nisam prešao okean da bih gledao kako se daviš u boci.
Možda će te ponovo voleti, Inšalah,
kad sazna istinu o onome što radimo.
Ali ne pre toga.
Pa, onda, nastavimo sa tim.
Spor si kao Drugi dolazak.
Da, pa, proveo sam četiri godine mog života ubijajući tvoje ljude.
Pa, mene si promašio. - Da, pa, niko nije savršen.
Moraš biti.
Mogu da ispalim dve strele u sekundi.
Da, mogao bi ispaliti dve strele u sekundi.
Misliš da si brži?
Gađaj me.
Molim? - Ubio si nas na stotine!
Šta je još jedan?
Dobro.
Molim te. Rekao sam da me gađaš.
Presporo. Brzo koliko možeš!
Opet, hajde, englezu!
Opet.
Presporo.
Ovaj rat će biti izbliza.
Trebaće ti ulično oružje.
Daj mi taj relikt, to je ogrevno drvo.
Opusti se.
Ostavite luk da se odmara u tvom dlanu.
Sad pokušaj.
Pokušaj ponovo.
Samo ovaj put, pokušaj sa druge strane.
To će ti uštedeti sekundu na ponovnom stavljanju.
Da. Hajde!
Opet!
Brže! Da, englezu, brže!
Ti si bio lord,
ali sada, bićeš lopov.
Levo!
I pokazaću ti kako.
Ovo neće biti kao bilo kakav rat na koji si navikao.
Desno! Levo!
Strele.
Desno.
Baš tako.
Brže. Jače! Brže, englezu!
Šta to radiš mom kaputu?
Predug je.
Usporava te.
Kada ću zapravo početi da, znaš, kradem?
Stvarno sam voleo ovaj kaput.
Pa, sada je jakna.
Okreni ruku u drhtaj.
Što više strela možeš držati,
više strela možeš ispaliti. - Umukni, ne olakšavaš, znaš?
Da! Da!
Borba sa prikrivanjem,
napad iz senke.
Dok uzvrate vatru,
nestao si.
Šta još imaš?
Kopao si po mom starom rublju, Džon.
Ne možeš da vidiš šerifa u tim krpama.
Moraš donirati za njegovu ratnu kampanju.
i dobro ćeš se slagati sa njim.
Dobro se slagati sa njim?
Biće sretan ako mu ne skinem glavu.
Povlačimo rep, videćemo ko ujeda.
Pa... - Dakle, da bi pratili novac,
moraš steći poverenje šerifa.
I šta ću da doniram?
Nije baš kao da se valjamo u novcu, zar ne?
Večeras, napadaš putare na mostu.
Sad govoriš kako treba, Džon.
Drago mi je što odobravaš, englezu.
Šta je ovo?
Pripadalo je mom sinu.
Hvala ti.
Hteo si da kradeš?
Sad je tvoje vreme.
Skloni taj tovar u riznicu.
Ti, hajde.
Po naređenju šerifa iz Notingema,
morate platiti putarinu. - Zaustavi kola!
Moraš da platiš šerifu.
Nisam ranije morao da plaćam. - Proveri ovu torbu.
Hajde, šta imaš pozadi?
Nemamo više novca!
Hajde, stari, istresi je!
Ustani!
Hej!
Gde je on? Gde je otišao?
Gde su dođavola? - Ne mogu da ga vidim. Gde je on?
Presporo.
Lord Loksli.
Svi u Notingem se raduju
da su tragične glasine o vašoj smrti neosnovane.
Želeo bih da vam se lično zahvalim za vašu službu.
Poslali ste me zbog pravednog razloga.
Bila mi je čast, ser.
Ah, nadam se da mi nećete
zameriti moje oduzimanje vašeg zamka.
Šteta je što je magla rata. - Ne razmišljajte o tome.
Već to popravljam.
Uradili ste ono što ste morali, ser.
I evo mog pravednog udela
za ratnu kampanju.
Ali već ste dali mnogo toga. - Ne, našim trupama to treba.
Trebalo bi da znam.
Bio sam tamo.
Molim vas.
Pa, nadam se, sad kad ste se vratili,
da ću vas viđati mnogo više.
Koliko god dozvolite, ser.
Nadam se da ću zaraditi vašu naklonost.
Posramljujete nas ostale svojom velikodušnošću, Loksli.
Hteo bih da mogu da računam na pozivnicu
sledeći put kada se lordovi sastanu, ser.
Ali to je vaše pravo. Bilo bi mi zadovoljstvo.
Na kraju krajeva, glasovi mladih mogli bi da koriste glas u komorama.
Laskate mi sa svojim samopouzdanjem, ser.
Da, znam.
Rob.
Pre neki dan, u dvorcu,
došla sam. Morala sam da te vidim.
Još nešto?
Zašto ovo toliko otežavaš?
Da li stvarno očekuješ od mene da olakšam?
Marian, obećala si mi da ćeš me čekati.
Rekli su mi da si mrtav.
Lorde Loksli.
Vidi, izvini, moram da idem.
Ne verujem ti oko nje.
Šta? Odigrao sam svoju ulogu.
Ako ti je potrebna neka motivacija,
ako sazna šta radimo,
biće njena glava na panju, baš kao i naše.
Stvarno inspirativno.
Hvala.
Izgleda da je Lord Loksli inspirisan
sramotnim bogatstvom danas?
Da brojim do 10 pre nego što oglasim alarm?
Neka bude 20.
Ko je to?
Ne znam.
Ser. Bila je još jedna pljačka.
To mu se neće dopasti.
Ser, došlo je do pojave,
koja na prvi pogled,
može biti klasifikovana kao neidealna, fiskalno.
Oh, Bože, daj mi snagu.
Ser, bio je još jedan manji incident.
Dobra vest je da ni jedan od stražara nije bio gadno ubijen.
Šta? - Kutija za prikupljanje,
pravo ispod naših nosova na nedeljnoj službi.
Oh, i putarina sinoć,
tako malo krastavca.
Pembrok! Stavi te dokumente pod ključ.
Ko još zna za ovo?
Došao sam pravo do vas.
Ali pretpostavljam da bi arhiđakonu trebalo biti rečeno.
Ššš. Ne, ne, ne, ne, ne.
Ne želimo da on uznemirava kardinala.
Ali, ser, sigurno da crkva... - To je pitanje zakona i reda.
Ja sam zakon i red ovde.
Pojačajte bezbednost.
Sve naplate poreza sada idu direktno u sobu za brojanje,
i udvostruči stražu u riznici. - Kao što kažete, ser.
Ne mogu da priuštim da izgubim još novca.
Ser, proteklo je malo vremena od vaše poslednje ispovesti.
Želite li se rasteretite svom fratru?
Moja savest je čista. Je li tvoja?
Probaj koliko god možeš, moja je uvek pomalo zbrkana.
Pa, bilo kako bilo,
držite uši otvorene u maloj kabini.
Bilo kakav razgovor o o lopovu, donesi mi ga.
Ali, ser, s poštovanjem, obaveza poverljivosti je svetinja.
Ništa nije sveto dok ne uhvatim tog lopova
i udavim ga u kavezu.
Zakasnio si.
Samo obavljam moj obilazak,
i našao sam sebe da žudim za malim izdržavanjem.
Hteo sam da ti kažem da je šerif preduzeo velike mere
kao odgovor na pljačke.
To komplikuje naše planove.
Kako ti ide?
Najbolje što mogu. Imala sam pomoć.
Vreća sa novcem ostavljena na mojim vratima.
Od Huda?
Tako ga sada zovem.
Imaš lep prsten, zar ne?
Ne znam zašto meni daje novac.
Valjda sam polaskana. - Trebala bi da budeš.
Ali ja bih volela da ga da ljudima.
Brzo! Uzmite novac!
S poštovanjem, šerife,
ovaj lopov vas tera da izgledate kao prokleta budala.
Ako mogu...
Predlažem nagradu.
Sigurno ne očekujete da ćemo mi to finansirati.
Ne. Ja ću to lično da preuzmem.
Da počnemo sa recimo hiljadu nedeljno?
Onda ću je duplirati svake nedelje, posle toga,
sve dok ga ne uhvate
ili ubiju.
Je l' tako. Vi ostali, napolje.
Pembrok.
Napolje!
Ti lordovi.
Ima dana kad samo želim
da zabijem palac u njihove guzice.
Vi ih stvarno mrzite.
Oh, pa,
znaš, njihovi očevi su bili
čuvari Osnivačke kuće,
gde sam proveo mladost.
I oni su dolazili noću da nas disciplinuju.
Sa arhiđakonom i njegovim sveštenstvom.
I svi su bili pijani,
smrdeći na kuvanu govedinu.
I poslali bi nas da kupimo
štapove sa kojima će nas tući.
Moglo bi se reći koliko je trajalo poslednje batinanje
zbog boje zavoja
koja bi prelazila iz crvene u plavu, u žutu.
Konačno, postala bi ružičasta,
i koža bi se stvrdnula.
I do tada, Loksli, morao si napraviti izbor.
Pustićeš ih da izvuku snagu iz tebe
ili će te prebiti.
Onda su koristili metle na malim dečacima,
i oni vrištali.
Onda bi im sipali malo rakije u grlo kao milost.
Sad, nikad nisam vrištao, ali...
mrzim ukus rakije.
Hoćemo li ih obesiti? Te lordove?
Samo da vidim kako seru svileno?
Zašto samo ne obesimo jednog od njih?
Zato što mislim da bi se ostali brzo doveli u red.
Ne tražim mrvice.
Želim da sedim za velikim stolom.
Onda ćeš zadržati moju naklonost, Loksli.
Rob je, zar ne?
Vi ste Vil.
Dobrodošli kući.
Mora da je tamo bio pakao za vas.
Borio sam se u ratu, ne moram o tome da razgovaram.
Vidite, shvatam. Stvarno.
Mora da su vas preplavila osećanja, dolazak kući, Marian...
Ona je nezavisna žena.
Pa, to je tačno. Tako da ne morate biti dobri sa mnom.
Dobro. Zato što nisam.
Čuo sam vas.
Tokom govora šerifa.
Glas naroda.
Treba im jedan.
Šta je sa Hudom?
Hud.
Meni ništa ne znači.
On će biti uhvaćen i zaboravljen.
I ono za šta se ja, Mariana, i ostali
obični ljudi borimo je mnogo veće od nekog...
sitnog lopova koji je orobio nekoliko kurira i kutija za sakupljanje.
Ipak, ne bih se kladio protiv njega.
Mislim da je tek počeo.
Džon! Razmišljao sam. Čuj me.
Želim da idem na veliko.
Zaboravi kurire i kutije za sakupljanje.
Želim da udarim na riznicu. - Težak cilj.
Povuci rep, vidi ko ujeda!
Kako bi ti to uradio?
Polako, guverneru.
Mrdaj! Mrdaj! - Pomozite gladnom veteranu.
Skloni se sa puta.
Ljudi, sklonite ovu prljavštinu sa puta!
Izgubio sam ruku u ratu.
Budi drugar i udeli mi neku siću.
Bože. Ovo je lepo dupe na ovom konju. Molim vas ser.
Skloni se sa puta! Sklanjaj se!
Promena protokola, prema šerifu.
Sve prikupljeno se više ne sme čuvati u trezoru.
Idu pravo u sobu za brojanje
na trenutnu obradu.
Sranje!
Straža! Straža!
Sranje! Sranje!
Hajde, hajde!
Hajde, hajde! Hajde!
Eno ga!
Dolaze, Džon! - Imaj malo vere!
Hija.
Da!
To je Hud! - To je Hud!
Tako ideš na veliko!
Nismo uzeli ni jedan novčić!
Hteli smo da privučemo njihovu pažnju. I sada je imamo.
Naš kardinal me je zamolio da vam prenesem njegovu uznemirenost,
na vašu odbrambenu reakciju na ovog lopova.
To nije ništa sa čime ne mogu da se nosim.
Možete reći Njegovoj eminenciji da ne treba da gubi san.
Uverite ga u svoje vreme. Dolazi ovamo.
Iz Rima? Zbog sitnog lopova?
Crkva ne smatra
pljačkanje njene riznice beznačajnom stvari.
Ah, jedva je pobegao, a pobegao je bez ičega.
Ali ono što je opasno je drskost njegovih zločina.
Naše pučantvo diže glavu i vidi nadu.
Želimo da su im leđa pognuta i glave savijene.
Bilo je glasina o revoltu.
Nesuzbijene, te glasine će se pretvoriti u riku.
To je izdaja. Kažnjiva smrću.
Izdaja je veoma jaka reč, ser.
Zar nije hrišćanska stvar da se okrene drugi obraz?
Kako voliš Boga koji ti daje takvo lice?
Šerife!
S obzirom na naš zajednički interes za ishod rata,
bitno je da je ovaj lopov uhvaćen
i njegova retorika bude ugušena.
Ja ću oboviti naređenja.
Vi zadržite veru, Vaša Milosti.
Šerife, crkva može da uzdigne čoveka, ili da ga slomi.
Za vašu odanost, nudimo vam svet.
Ali u slučaju neuspeha, možemo vam ga i oduzeti.
Sećate li se toga? Hmm?
Hajde da se potrudimo da se kardinal oseća dobrodošlim, šerife.
Ah!
Ako mi se ikad opet suprotstaviš pred crkvom...
Žao mi je, ser. Govorio sam samo iz Evanđelja.
Oh, Evanđelje. Pa, nikad, nikad ne zaboravi, Tak,
Bog je tamo gore. Ovde sam ja.
Sad, preduzeo sam mere
da angažujem neke specijalne zamenike.
Neki od naših najpouzdanijih krstaša.
Upravo su se vratili iz Arabije.
Ovde treba da prime arhiđakonov blagoslov
pre nego što počnu svoja dobra, dobra dela.
Šerife.
Komandante Gisbourn.
Izgledaju veoma željni da rade Božji posao.
Da. Sa ponosom đavola.
1, 2, 3, 4, 5 .
Uspeli smo! Uradili smo to. Kardinal dolazi iz Rima.
Šerif mu priređuje zabavu, i pogodi ko je pozvan? - Uzimam dan pauze.
Nema dana pauziranja, englezu. Odmorićeš se kad budeš mrtav.
Dolazi zbog Huda. Naš plan uspeva!
To je vrlo olako da kažeš tu gde stojiš.
Kardinal je jedan od najmoćnijih ljudi na svetu.
Šta god da je došao da kaže šerifu, moramo to da čujemo.
Mislim da misliš da ja to moram čuti.
Očekuju se velike orgije.
Raskošna kostimirana zabava,
savršeno mesto za testiranje Lokslijevog šarma.
Povukli smo rep. Sad da vidimo ko ujeda.
Hade, hajde, uđite. Ili prihvatite smrt.
Dobro je da si došao.
Mislio sam da bih mogao.
Vil i ja smo pozvani na zabavu za kardinala.
Jesi li se ti za to pobrinuo?
Možda sam šapnuo reč u šerifovo uho
kao političku pronicljivost
da bacim običnim ljudima nekoliko mrvica sa liste gostiju.
Možda više nikada neću ući u palatu.
Ovo je naša šansa.
I moramo je iskoristiti.
A Vil? - Ne može da zna šta mi radimo.
Ne bi odobrio. - Rob će sigurno biti tamo.
I? - Marian, ovo što radimo je vrlo opasno.
Ne možemo rizikovati da naše emocije to kompromituju.
Ti i Rob... - Tak, znam.
Siguran si da si za ovo?
Ne.
Evo, ti si Lord Loksli.
Igraj svoju ulogu.
Pij. Nemoj se napiti. - Obuzdaj radost.
Ali iznad svega, moraš dobiti audijenciju kod kardinala.
Džon. Mogu ovo.
Rođen sam da budem ovde. Sećaš se?
Vau!
Lord Loksli. Hmm?
Ah...
Ništa više od mezimca za bogate.
Jesi li pobegao od egzekucija zatvorenika u pustinji? - Ne.
Ostario sam i dosadno mi je.
Za mog novog poslodavca sada lovim dragoceniji plen.
Uživaj u zabavi.
Hajde, 7!
Krađa od bogatih da se daje siromašnima?
Popišao se na čitav prokleti prirodni poredak. - Oh, laskate mu.
On je razbijač i otimač, ništa više.
I odvratno ružan, otuda ta smešna kapuljača.
Pitam se nije li on veteran.
Huh?
Iz Krstaških ratova?
Jasno je da je dobro istreniran. On je hrabar.
Prilagodljiv pod vatrom.
Hmm.
Ima mnogo sreće tamo, ser.
Na kraju ćete ga uhvatiti.
Elita se ne bi trebala iznenaditi revolucijom lopova.
Stvorili ste uslove za to.
Marian.
Tvoja lepota me ostavlja bez reči.
Šerife, pretpostavljam da poznajete Marian.
Oh, da. Slatka tema mnogih razgovora u Gradskoj većnici.
Dakle, Marian.
Šta misliš ko je lopov?
On je svi mi.
To je ono što se računa.
Ah...
Znači, ti si obožavaoc.
Ima on svoje kvalitete.
Marian, tu si.
Ne bi trebalo da odlutaš predaleko, ljubavi moja.
Cenimo što ste nas primili ovde, ser. Zaista.
Imam ambicije.
I oboje znamo da siromašnima trebaju jake vođe. Kao mi.
Zaista.
Inače ih zavedu kriminalci kao što je Hud.
Oh.
Dođavola! - Oh, tako mi je žao, moj lorde!
Šta sam uradio tamo?
Prosuo sam sok svuda po vama.
Pustite me da obrišem... - Skloni se od mene!
Izvinjavam se. Izvinjavam se. Izvinjavam se. - Sklanjaj se!
Tak! - Da, ser?
Ti si idiot. - Moje izvinjenje.
Izvinjavam se. Trapav i hrom. To sam ja, ser.
Trapav i hrom.
Ne sumnjam da ćete uhvatiti Huda.
Uzimate lopova da uhvati lopova.
Vaša Eminencijo.
Ustani sa kolena. Vreme je kratko.
Hudove pljačke
ugrožavaju naše planove za rat.
Hoćete moje uveravanje?
Plašiš se.
Trebao bi.
Znaš li zašto?
Zašto me ne prosvetlite, Eminencijo?
Strah je najveće oružje u Božjem arsenalu.
Zato je crkva stvorila pakao.
Robine.
Tak!
Koliko dugo me poznaješ?
Otkad si bio dečak.
I ti mi veruješ?
Mojim životom.
Odlično.
Ovaj komad ološa je lopov!
Ukrao je ključeve lorda Pembroka.
Ne znam o čemu on govori.
Možete me pretražiti. Nemam ključeve.
Loksli je u pravu. Nestali su.
Oh.
Uzmi stražara, pronađi ključeve, proveri svaku sobu koju otvaraju.
Pođi sa mnom.
Objasnite, fratre. - Nisam ništa ukrao.
Pa, onda moraš znati ko je to uradio. Huh?
Priznaj!
Samo ga... ubij.
Čekajte!
Obični ljudi vole ovog crva.
I mislim da želi da umre.
Mislim da želi da bude njihov mučenik.
Hajde da mu damo sudbinu gore od smrti.
Opozovimo njegovu crkvu.
Razfratrimo ga!
I bacimo ga na ulice.
To bi trebalo da ga poreže malo dublje nego što bilo koja oštrica može.
Nemojte! Ne možete! Vaša Milosti, molim vas!
Oh, mogu i hoću.
Za zločin laži po kanonskom pravu,
skanjajte mi ovu sramotu sa očiju!
Ko je taj mladić?
Ovo je Robin od Lokslia.
I verujem mu. - Hmm.
Vi ste milost i dobro delo
od Gospoda koji je postao meso, Vaša Eminencijo.
Dobro.
Mladi su Božji dar crkvi.
Strele u našem tobolcu.
Ne, ne, ostani.
Dobrodošao za Veliki sto, Loksli.
Sada, šta god da je ovaj Hud učinio...
ja ću ga se dočepati.
Tišina!
Ako želimo da nastavimo sa finansiranjem Arapa
i porazimo englesku vojsku
da ti i ja preuzmemo kontrolu od kralja,
novac koji im dugujemo
mora isploviti za 4 dana. Uradi to
i mi ćemo kupiti apsolutnu vlast.
A ako mi treba više vremena da prikupim novac?
Imali ste vremena, šerife.
Zadovoljite me da možete uraditi ono što se mora uraditi!
Želite li da vidite strah?
Poslaću moje ljude da napadnu rudnike večeras.
Sad,
kad se to uradi,
oduzeću pučanima sve što imaju,
od njihovog novca za piće do njihovih džeparaca.
I kad se to uradi,
spaliću njihova geta do temelja.
Samo da ih podsetim da nisu ljudi,
oni su moji podanici.
Hoće li vas to zadovoljiti, svešteniče?
Idi s Bogom, šerife.
Pričaj sa mnom.
Moramo otići do rudnika.
Odmah.
Počnimo sa time odakle ti ovo uopšte?
To nije važno.
Oh, važno je, Marian.
Ovo je na arapskom sa šerifovim potpisom ispod.
Šta bi moglo značiti bilo šta. - Ili ništa.
Ono što je jasno je da kako god da si došla do njih,
nije bilo pošteno.
Ne radi to.
Šta? Govorim tebi.
Kao dete!
Ne manipuiši sa mnom.
Ok, odneću ovo šerifu
da mu pruži šansu da objasni za sebe.
Ja ću ih odneti.
Nekome za koga znam da mogu da mu verujem.
Kada sam izgubio tvoje poverenje?
Tvoj način.
Sva tvoja politika. Ne menja ništa.
Molim te pogledaj to.
Jesi li čak i razmislila na sekund
o tome koliko bi me to moglo koštati?
To bi moglo uništiti moju političku budućnost.
Vil! Govorim o akciji.
Predugo sam radio naporno,
đavo zna, već godinama.
Gutao uvrede lordova,
njihov podsmeh iza mojih leđa,
tako da mogu da se izvučem iz blata
i dobijem život koji zaslužujem.
I niko me neće zafrkavati.
Čak ni ti.
Ti si uplašen.
Šta?
Misliš da ako se pučani podignu,
ako se bore,
izgubićeš ih.
Pratiće Huda.
U redu, ljudi!
Znate šta da radite.
Pokret!
Od sada
ovi rudnici su proglašeni delom Notingema.
Po čijem autoritetu?
Svi će platiti ono što duguju
za ratnu kampanju.
Odbijanje će se smatrati izdajom.
Ne! Molim vas! Ne, ne! Molim vas!
Nisam uradio ništa loše!
Milost!
Peni!
Ne prilazi!
I ti sebe zoveš muškarcem?
Oh, zabaviću se kasnije sa tobom.
Zakasnili smo. Ima ih previše.
Šta? Za tebe i mene?
Nema ih dovoljno.
Imaju Marijanu!
Ne!
Pusti me!
Ti uzmi ispred, ja ću pozadi. - Čekaj. Kako ćeš...
Oh, to je pametno.
Hija. Hija.
Hija.
Evo onog koga želim.
To je Gisbourn! Red! Red!
Ah! Drži se! - Kreni!
Hija!
Želim ga živog!
Hija.
Drži se!
Pusti me!
Hija.
Izvucite me!
Vadite me odavde! - Drži ga mirno!
Džon, drži ga mirno!
Rob!
Kako si znala da sam to ja?
Ti to nazivaš maskom?
Pa, zavarala je sve ostale.
Ja nisam svi ostali! - Pazi!
Zašto mi nisi rekao?
Moramo li to sada da radimo?
Sagni se!
Imamo problema! - Za njima!
Držite se!
Hija.
Prati me!
Eno ga!
Polako!
Hija.
Gađaj njegovog konja!
Skači!
Jesi li dobro? Marian? - Da.
Ti i Marian. Završite. - Ne, Džon! Čekaj!
Idi! Izađi odavde! - Džon, čekaj!
Moramo da idemo! Sada! - Ne, Džon, čekaj, Džon!
Džon, ne! - Moramo otići sada!
Jesi li dobro?
Završio sam. Mi smo završili.
Ne.
Nije izgubljeno ako sada ne odeš.
Sve je to bio Džon. On je taj koji me je uvukao u ovo.
Izabrao te je sa razlogom. Kojim razlogom? - Nađite ga.
Želim ga živog!
Samo sam hteo da tebe vratim.
Možda je tako i počelo, ali sada je veće od toga.
Ja nisam ono što misliš da jesam.
Hud je samo maska.
Poznajem te.
Loksli je maska.
U rudnicima, postoji nešto što se zove vatrena lopta,
kad jedna iskra zapali vazduh.
To je ono što si za ljude.
Ja?
Ako ne ti, ko?
Ako ne sada, kada?
Šerif, on i kardinal, oni su nekako u savezu sa Arapima.
Da. Možda imam dokaz.
Ako bi ljudi znali... - Ako bi ljudi znali, borili bi se.
Sa pravim vođom.
Ako želiš da se odreknem lopova,
barem mi ukaži poštovanje i pokušaj
da me prebiješ.
Ne.
Umro bi od mene iz inata.
Ljudi su jedina vrsta koja se plaši smrti.
Ne samo pretnje, već i konačnosti.
To je ono što nas razdvaja od insekata i pasa.
Arap se, međutim, uopšte ne plaši smrti
jer vam je lažni prorok obećao baštu.
Čovek bez vere.
Usamljen.
Oslobođen.
Bez suda, nema greha.
Vera.
Gledamo smrti u lice hrabro i časno.
Stvarno?
Zato što su mi rekli
da je tvoj dečak molio
za njegov život
sve do trenutka
dok mu nisu skinuli glavu sa vrata.
Obezglavljivanje je čudna stvar
jer oči i dalje gledaju.
Um nastavlja da poriče smrt.
Čak i ako je to samo za još nekoliko trenutaka.
Ali pitam se šta je tvoj sin možda bio
razmišljao u tim poslednjim sekundama.
Pretpostavljam da je to nešto kao: "Oče."
"Zašto si me doveo na ovo mesto?"
"Oče, bojim se."
"Oče, zašto me ne spasiš?"
Ako mi ne daš ime lopova,
gnjuraću te u svinjsku krv
i spaliću te
i nikada nećeš videti raj.
Ali ako mi daš njegovo ime,
brzo ću završiti sa tobom, čisto.
Pridružićeš se svom momku.
Šerife!
Oh, drago mi je da je tvoja vera tako jaka.
To će učiniti da tvoje slamanje bude mnogo slađe.
Ja sam ubica.
Rođen sam u ovom ratu.
Ali nikada nisam sreo čoveka koji je uživao u svom ubijanju
toliko kao ti.
Hoćeš da veruješ u Boga.
Hoćeš da mu vidiš lice
i mislim da te nešto može spasiti.
Ali videćeš moje lice.
I to je poslednje što ćeš videti.
Vil.
Gdine Tilmen. Svi su spremni. - Hvala, Peni.
Šta se dešava?
Napuštamo rudnike.
Ono što se dogodilo sinoć će se desiti opet i opet,
oni će nastaviti da dolaze.
Znam ove ljude.
Neka se vrate i ubiju nas, neću da bežim!
Slušaj, čujem te, ali ne možemo planirati kad paničimo.
Ona je u pravu, Vil.
Trebali bi ostati i boriti se.
Čime?
Pijucima i lopatama?
Grad je zatovoren. To je vanredno stanje.
Vidi, možemo da umremo kao zatvorenici
ili možemo pasti i živeti.
Imate i drugi izbor.
Možemo sami napraviti izbor.
Sve što su tvoje krađa učinile
je da nateraju šerifa da nam objavi rat.
Ovde nemaš glas.
Onda ću ti pokazati svoje lice.
Trebamo li biti impresionirani?
Dobri lord Loksli je sišao sa visine
da kaže nama, seljacima, šta da radimo?
Pa, da ti kažem nešto.
Ovo nije tvoj dvorac.
Neka govori.
Pre 4 godine,
ja sam marširao da se borim lažnim povodom.
Ostavio sam srce,
i došao kući ne zatekavši ništa svoje.
Pitanje je
šta biste uradili da vratite ono što je vaše?
Pretpostavljam da ste spremni na malu preraspodelu bogatstva?
Pa, šerif je već oteo od nas sve što imamo.
Šerif i kardinal su u zaveri protiv Engleske sa neprijateljem.
Sad, ne znam koja je njihova šema,
ali spreman sam da se kladim u to
to je vaš novac za to.
Novac koji treba da otplovi u Arabiju za tri dana.
Ali ne ako ih zaustavimo.
Neki kažu da pljačkam od bogatih i dajem siromašnima.
Ali ako bogati kradu od vas, ko je zaista lopov?
Bio sam Robin od Lokslia,
krstaš pod zastavom kralja Engleske.
Onda sam bio Hud.
Sad, stvarno me nije briga kako me zovete, lopov ili lord.
Sve što znam je da sam ništa bez vaše pomoći.
Ovo je naš krstaški rat!
I svako od nas mora da ustane
ili svi nestajemo.
Kažem da idemo sa njim!
Gledajte, ljudi, slušajte. Ljudi!
Moramo da mislimo praktično.
Gde ćemo jesti? Kako možemo naći utočište?
Ranije ti to nisam mogao reći,
ali znam šta si učinio za ove ljude.
Znam zašto te uvažavaju.
Šta se dalje dešava
uopšte se ne događa bez tebe, Vil.
Tak! Tamo na zabavi,
nisam mogao smisliti drugi način
da te izbavim odatle. Žao mi je. - Ne treba da ti bude.
Tak! Isforsirao sam te.
Da jesi.
Ti si me oslobodio.
Hajde, hajde. Imamo đavolje delo da poništimo.
10.000 zlatnih dukata plaćenih arapskom generalu
po ovlašćenju Notingemskog šerifa...
20.000. 40... Ove isplate su išle godinama i godinama.
I ako dobiju taj novac, svi smo gotovi. - Ne ako ih zaustavimo.
Ovde sam razmišljao
ti si bio samo skromni fratar, Tak.
Da, pa...
Nakon što novac napusti blagajnu,
on će se zaustaviti u katedrali da bude blagoslovljen
pre nego što se preda kardinalovim ljudima.
Onda, to je mesto gde ćemo ga napasti.
Šerif će imati sve svoje krstaše u pratnji tog konvoja.
Njihova legija, bez sumnje.
Elitne ubice naoružane do zuba,
i gradske ulice zatvorene,
tako da možete zaboraviti na element iznenađenja.
Bićemo jagnjad za klanje. Ovo je...
Samoubistvo, da, shvatili smo.
Šta kažeš na to, onda, vojniče?
Zakažite sastanak u dvoru Loksli.
Svako ko je sa nama.
Rob.
Svi su ovde.
Evo plana.
Još tri na toj strani!
Vo, vo, vo! Pažljivo sa tim.
Još jedna kapuljača. Hud.
Dve kapuljače dolaze. - Ovde!
Kome još treba kapuljača?
Dokle god ne bude preuzet,
moj novac nije siguran!
Zar si ostavio jaja
zbog ovakve vrste posla u pustinji, je li?
Želim da njegova krv preplavi ulice Notingema...
Želim da pacovi plivaju po njoj.
Želim da ga je psi ližu sa ulice.
Moj život se prevozi u tom furgonu.
Jesi li spreman za ovo, Vil?
Hiljadu funti za čoveka koji mi dovede Huda!
Jedan od ovih kopilana zna ko je on!
To je to!
Baci ga, Vil!
Baci to!
Gde je on?
Gde je Hud?
Vodite me kroz prokletu vatru!
Da li se to trebalo desiti?
Da naravno.
Vi, u formaciju!
Oni uzimaju moj novac!
Ubijte ih! - Marian!
Skloni se.
Nikad.
Dole!
Odmah dole!
Gisbourn. Dole!
Lord Loksli.
Ne moramo to da radimo.
Ubi me. Ubij me, Loksli. - Neću te ubiti.
Spasio si mi život u pustinji.
Neću da uzmem tvoj sada.
Ja sam pravi Božji vojnik, Loksli.
Zaslužujem...
Došao je.
Pomozi mi. - Vodi ga u šumu.
Čuvaj se. - Da.
Idite, momci! Kreni, kreni, kreni! Hajde! Idemo!
Gde je Vil? Do sada je trebao biti ovde.
On zna plan. Moramo da idemo.
Vraćam se po njega. Ti idi sa njima.
Ti si najtraženiji čovek u Notingemu.
Povratak je samoubistvo.
Ili ćemo svi uspeti ili niko od nas neće.
Tak! Tak!
Tak, jesi li vidio Vila?
Trebalo je da bude sa vama na brodu.
Vil!
U redu je.
Znam!
Video sam!
Može da te ima.
Skanjaj mi se s'očiju!
Idi!
Vratiću ga u dvorac.
Izvedite sve odavde.
Šta je sa tobom? - Samo idite!
Rob!
Prestanite! Prestanite da se borite!
Čovek koga tražite sam ja!
Nema više bežanja.
Nema više skrivanja.
I ako žrtvovanje sebe zaustavi ovo ludilo,
evo me!
Silazi sa mene!
Moj grad je pod opsadom.
Ne postoji li bukvalno ništa drugo što bi mogao da radiš?
Loksli.
Mnogo si me namučio, dečko.
Oh, tvoje nevolje su tek počele, šerife!
Svi će saznati za vašu izdaju, tvoju i kardinalovu.
Šta misliš da će kruna uraditi
kad sazna da si izdajica?
Ha?
Misliš li da će ti samo skinuti glavu?
Ili će ti prvo dati metlu?
Sada ću te skuvati u tvojoj mokraći,
i onda ću poslati Marian
divljacima u Arabiju da je siluju...
opet, i opet, i opet.
Pogledaj me! Pogledaj me u oči!
Molim Boga.
Bog nije ovde, samo sam ja!
Ti kopile, ja sam Notingemski šerif!
Ne više.
Ti si težak čovek za ubijanje, Džon.
I zahvaljujem Bogu za to.
Dnevna svetlost. Dnevna svetlost napred.
Ok, svi...
Znam da ste umorni, ali idemo dalje...
Želim da budemo u zaklonu do sumraka.
Vidimo se u Šervudu. - Vidimo se tamo.
I to nas čini odmetnicima, pa ako neko želi da izađe,
pa, verovatno je prekasno.
Evo, dozvolite mi da vam pomognem.
Nastavite.
Zapravo sam prilično glasan da bih smatrao sebe za odmetnika.
To je najuzbudljivija stvar koja mi se desila od...
pa, treba da razmislim o tome.
Znaš, kad sam otišao u pustinju,
sve o čemu sam razmišljao je da se vratim ovamo i da budem sa tobom.
Da sedimo u našem dvorcu,
jedemo i pijemo i ne radimo baš mnogo.
A sada smo begunci,
i ja sam vođa revolucije.
Nisam video da to dolazi.
Ja jesam.
Ovo je lepa šuma.
Nismo se zvanično upoznali. Uzgred, ja sam Tak.
Jahia ibn Umar.
Huh.
Da li bi ti smetalo ako to prevedem?
Da te zovem Džon?
Čini se kao savršeni kraj, zar ne?
Ali, nije.
Sudbina igra svoju ulogu.
I tako se završava jedna priča...
a druga počinje.
Veoma mi je drago što sam vas našao.
Toliko ste žrtvovali, ali potrebni ste vašim ljudima
da ih izvedete iz ovog mračnog vremena na svetlost.
Nudim vam naimenvanje
na najvišu vlast u Notingemu.
Ako prihvatite,
imaćete večnu zahvalnost crkve.
I moju.
Moj grade, moj narode,
u dane kad su lopov
i njegovi partneri i pljačkaši
prisiljeni da se povuku u skrovište,
polažemo ostatke našeg dobrog šerifa.
Ipak, Notingem još uvek tinja
od požara njihove pobune.
Moje krštenje bilo je vatreno,
ali sam zahvalan zbog njegove svrhe.
Jer to me je okrenulo ka mom istinskom pozivu.
Da služim miru kao Notingemski šerif.
I ovo ima samo jedan kraj.
Sa mnom koji stoji iznad leša Huda.
Dobrodošao za Veliki sto, šerife.
Preveo: suadnovic