- Jag förstår inte. - Lyckliga familjen.
- Le! - Låt hans skidor vara.
Barnen på andra sidan?
- Så här? - Ska vi stå närmare varandra?
- Händerna i luften. - Ska vi stå så här?
Sluta, Finn! Du står på min skida!
Stå inte intill varandra. Sära på er.
- Vad sa du? - Han vill att jag ska stå nedanför.
- Stå kvar där, Pete. - Ta inga bilder förrän vi är redo.
Stå rakt upp, se in i kameran, var snälla och le.
- Säg "Österrike"! - Österrike!
- Han vill att vi sträcker upp stavarna. - Jag vet inte.
Det är ganska fullt så här dags på dagen.
Ursäkta.
Har du märkt att det inte finns några barn här? Är det inte märkligt?
- Loven kanske ligger vid olika tider. - Kanske det.
- Kom, vi drar hit. - Killar, håll er inom synhåll.
Tack.
- Vem messar du? - Zach.
- Zach från jobbet? - Ja.
- Är ni vänner nu? - Nej, men jag berättade om resan.
Han och hans flickvän Rosie är också i Europa.
De tycks vara i Amsterdam. "Hashtag inga planer."
- "Hashtag lev ditt bästa liv". - Hashtag skaffa bättre hashtags.
- Ja, precis. - Hashtag sluta med hashtags.
Hashtag slösa inte bort ditt liv med hashtags.
Älskling, kan du lägga bort telefonen och vara närvarande här?
- Nu så... - Hallå?
Hej. Jag heter Charlotte.
Gick flygresan bra? Hur dags var ni här?
- Vid lunch... - Vi ville åka lite innan vi checkade in.
Förlåt att jag inte var på plats. Få se vad jag har till er. Ni är...?
- Familjen Stanton. - Jag vet.
- Pistkarta, nyckelkort... - Toppen.
- Finns det andra barn här? - Nej, inte här.
I Fiss, som ligger 20 minuter bort, bor alla barnfamiljer.
Men det är roligare här i Alpernas Ibiza. Man festar hela natten.
I Europa har vi inte badkläder i bastun. Alla bastar nakna.
Kroppen är ingenting att skämmas över.
- Tala för dig själv. - Du har en fin kropp. Hylla den!
Okej, det ska jag göra.
- Båda två! - Inga problem, vi ska hylla våra kroppar.
Jag är här som en vän. Vill ni vara min vän?
- Visst. - Bra, då är vi vänner!
- Underbart! - Okej.
Förlåt.
- Tack. - Tack så mycket.
Killar, häng era blöta kläder på tork.
Bråka inte! Packa ner allt det där i lådorna.
- Det gör ont! - De två ska dela säng. Katastrof!
Älskling...
Nej, jag är klar. Zach fortsatte messa. Han undrade var vi var.
Paret utan planer planerar väl inte att komma hit?
Inte alls. Därför avslutade jag konversationen.
Bra.
Titta här! Jag hittade pappas gamla mössa.
Jag tänkte ha den på mig i backen. Då kan han vara med oss.
Vilken fin tanke! Det gillar jag.
Förlåt om jag har varit...
- Det är ju därför vi är här. - Ja.
Det är bra för alla.
Okej...
- Vi borde sluta nu, eller hur? - Absolut.
Klar.
- Okej. - Ja, nu räcker det.
- I morgon väntar en stor frukost. - Ja.
Okej... Nu går jag och duschar.
Okej.
- Knack, knack. - Va?
Vad menar du? Jag klär av mig.
- Vi skulle ju hylla våra kroppar. - Typiskt att du skulle ta fasta på det.
Så att vi inte tappar bort varandra. Bra tänkt, va?
Det mesta var utplockat förutom de här klistermärkerna.
Pojkarna lär inte bli så glada.
Nej... De lär inte jubla.
Du ska väl ha mössan under hjälmen?
Javisst. Jag ska ha den under.
Killar, vi ger oss ut om fem. Plocka ihop era saker.
Sakta i backarna, Finn!
Stanna där!
Du måste vänta in resten av gänget.
- Herregud... - Han testar oss bara.
Älskling, det är bara en fas han går igenom. Släpp det.
- Ju mer du hetsar upp dig... - Ju mer uppmärksamhet...
- ...desto större sak blir det. - ...desto större grej blir det.
Det här är inte sant...
Tjusigt, Em, du far fram som en raket!
Jag tänkte att vi kan äta lite soppa nu -
- och sen kan vi fika vid fyra.
Då är vi ändå hungriga till middagen. Låter inte det bra?
- Ska vi åka "Besten" efter lunch? - Det vill jag, pappa!
På kartan är den svart, men den är egentligen röd. Det är som blå i USA.
Flera av de svarta pisterna är som våra blå, alltså röda här.
Men svarta låter bättre.
- Hur vet du det? - Jag bara vet det. Den fixar ni.
Ska vi inte leta upp puder? Vi kan göra några uppvärmningsåk inför...
- Rodeo? - Nej, Pete. För...
Wow!
Det är en lavinsprängning.
- Är det ofarligt? - Det är lugnt.
Mamma?
Pete?
Jösses!
Det var...verkligen...
- Galet. - Ja.
De skrattar.
Gick det bra?
Vi borstar bort det här.
- Vad önskas? - Jag tar nog soppa.
- Så fikar vi sen? - Visst.
Det får bli soppa för oss.
Tack.
Hallå där! Sluta!
Stopp! Du måste se dig för!
- Det lugnt. - Du kunde ha mosat min son!
- Gick det bra? - Ja.
- Vad händer? - De stannar lätt.
- Vad hände? - Släpp det.
- Kom nu. - Allt är lugnt.
- Vill du ha hjälp med pjäxorna? - Nej.
- Vad handlade det där om? - Han sköt hyllställningen på honom.
- Är allt väl? - Ja.
- Han mår bra. - Jag blev rädd.
- Vad fin du är! - Tack.
- Skulle du kunna... Jag höll på... - Javisst.
Mycket folk.
- Tänker du säga nåt om... - Hallå där, mina vänner!
- Hon vill nog att vi... - Nej, hon vinkar bara. - Hej.
- Hon vinkar på oss. - Vi får hitta på en ursäkt.
- Jag accepterar inga ursäkter! - Okej.
Det är nog oförskämt att tacka nej. - Vi är i hennes sällskap. Damen i vitt.
- Vitt vin och whisky. - Tack så mycket.
- Ta in en runda till. - Tack, det är bra.
Nej, det är smart att dricka nu. Snart blir det ös i Alpernas Ibiza.
Jag dricker upp det du inte dricker. Sen blir det klubb!
Trevligt. Så du är ledig i kväll?
- Får du tillräckligt med ledighet? - Ja, jag hinner med att få kuk.
- Det var ju trevligt. - Det är skönt med egentid.
- Vi har gäster. - Charlie.
- Hej. - Mina vänner Billie och Pete.
- Jag pratade precis om dig. - Bara bra saker, hoppas jag.
Vad har hon sagt?
- Det var kortfattat... - Hon är ett fan.
- Bara positiva saker. - Jag sa att jag får kuk när jag vill.
- Är det...? - Ja, det var vad hon sa.
Jag tänkte bara...
- Jag tänkte... - Jag skämtade bara.
- Trodde du att vi skulle gifta oss? - Herregud, nej!
Inte att vi skulle gifta oss. Men vi hade ju en sån fin dag...
Så jag, du vet...
- Så ni känner varandra sen tidigare? - Vi träffades här.
Jag kom i söndags och hon visade mig runt.
Du lär dig väldigt snabbt.
- Hade ni en bra dag i backen? - Fantastisk! Härligt väder.
- Det var ett riktigt äventyr. - Vi höll på att dö i en lavin.
- Va?! - Men det var toppen. Fantastiskt!
Billie, vänta lite nu. Ett tag såg det otäckt ut.
- Det var en lavin. - Herregud!
För ett ögonblick kunde det kännas farligt.
Vänta lite.
En ganska lång stund kändes det otroligt farligt.
Okej. Men sen var faran över och allt gick bra. Alla klarade sig.
- Barnen var riktigt rädda. - Naturligtvis var de det.
- Pete, det de såg var... - Skrämmande för dem, verkligen.
Men nu är vi här och de ser en film på rummet. De chillar.
Jag antar att det har varit mycket för oss sista tiden.
Pappa gick bort för åtta månader sen.
- Sånt händer. - Så det har varit mycket.
Det var därför vi reste hit och nu sitter vi här.
Låt oss njuta av stunden.
- Okej. - Skål för här och nu.
Pappa var resesäljare i 30 år, men han reste aldrig nånstans.
Sin förståelse av världen hade han läst sig till.
När han och hans gode vän gick i pension -
- fick de varsin uppsättning exklusiva glas.
De ställdes på en speciell hylla och ingen fick nånsin använda dem.
Jag vet inte vad han sparade dem för.
På pappas begravning träffade jag Hughie.
Hans pappas vän.
Vi skålade för pappa i de där speciella glasen - hemma hos Hughie.
Efteråt ställde han in dem i diskmaskinen.
Så jag frågade: "Använder du dem till vardags?"
Vet ni vad han svarade?
"Man måste ta vara på varje dag."
Det var mäktigt.
Så som jag tänker -
- måste man göra det bästa av dagen i dag.
Skål för dagen. I dag!
Hursomhelst så tycker jag att ni ska anmäla det till säkerhetsansvarig.
- Det kan kännas bättre sen. - Vilken bra idé! Det vill jag göra.
Javisst, det blir bra. - Bra idé.
- Ja? - Ja.
Vi vill göra en anmälan.
Ja?
Det kom en lavin...
...och som gav upphov till oro i går.
Lavinsprängningen i Zwölferkopf.
Ni påstår att den var kontrollerad, men ni behöver nog veta -
- att folk verkligen greps av panik.
Men ingen kom till skada, eller hur?
Det vet vi faktiskt inte.
Jag kan tala om att ingen kom till skada.
Det var verkligen goda nyheter.
- Nu känns det mycket bättre. - Men jag måste säga...
Jag förstår inte varför det inte fanns några varningsskyltar.
- Det fanns det. - Var då?
På liftar, i kabinliftar, hotellreceptioner, restauranger, affärer -
- barer, läskautomater, toaletter.
Vad ska jag säga? Vi såg inga.
Jo...
- Stämmer det inte? - Kanske.
Jag kan ha sett något som nämnde snösituationen.
Ja, de fanns överallt.
- Såg du någon? - Det fanns många...
Jag såg en skylt. Det fanns... Vänta lite nu.
- Poängen är den... - Vad är din poäng?
- Oavsett varningsskyltar...
...och oavsett om det syntes eller inte så anser vi att det hanterades dåligt.
Det hanterades perfekt.
- Nej, det stämmer inte. - Jo.
Du kan inte mena att det gick så som det var tänkt.
- Jo, precis så. - Nej, det kom snö på tallrikarna!
Det kom snö på tallrikarna...
Det är något ni inte förstår.
Det här var en stor händelse för vår familj.
Sir, jag vill inte göra en rättssak av det här.
- Billie... - Jag säger vad jag inte vill ska hända.
Här stämmer vi inte alla för allting.
- Jag är advokat! - Ni har hört vårt klagomål...
- Någon måste ta emot det. - Tack för att ni tog er tid.
Jag tackar inte för att ni tog er tid. Det kan ni skriva upp.
Låt bli.
- Vilken fårskalle! - Ja.
- Vem är en fårskalle? - Han som ska ansvara för säkerheten.
En riktig fårskalle!
Har du...?
Så här? Okej, nu kör vi.
- Hur mycket älskar du att resa med mig? - Så här mycket.
Mamma?
Vad är det?
Herregud!
Pete?
Vad är det? Okej...
- Ska jag väcka Em? - Gör det.
Man ska inte titta på folk när de sover.
- Vart ska vi? - Ska vi åka till ett annat berg?
Bättre upp. Pappas överraskning.
- Vi ska nog ta med något från buffén. - Vi är sena.
- Jag är hungrig. - Jag hämtar frukt.
- Det behövs inte. - Bilen kommer!
Öppna bagageluckan.
- Nu är vi här. Ursäkta. - Stantons? De skulle precis lyfta.
Förlåt, vi försov oss. - Skynda er, killar!
Nu blir det helikopterskidåkning! Coolt, va?
- Det är pappa som bjuder. - Jag är jättehungrig!
- Pudersnön får dig att glömma det. - De kanske har en proteinbar.
- Har ni något att stoppa i magen? - Ja, det finns säkerhetsbälte.
- Förlåt? - Vi måste gå ombord nu.
- Blir det en genomgång? - Ja, vi kan ha det på vägen. Kom nu!
- Var är min handske? - Ska vi åka utan information?
- Om vad? - Vi får veta allt när vi är ombord.
- Jag har tappat min handske! - Hur kan man vara så korkad?
Så säger man inte! Kom hit.
- Vad är det vi inte gör? - Säger dumma saker till varandra.
- Så vad säger du nu, Finn? - Förlåt.
- Bra jobbat, Finn. - Nej, Pete, det var inte bra jobbat.
Se honom i ögonen och säg det tydligt -
- så att han förstår vad du säger.
- Förlåt! - Vi måste lyfta nu!
- Snälla, vänta! - Vi måste iväg!
- Vädret kan slå om! - Men han saknar en handske.
- Vad sa du? Slå om till vad? - Kom! Man måste ta vara på varje dag!
Jag vet, men han saknar en handske.
Och hon sa att vädret ska slå om.
- De har extrahandskar! - Har ni det?
- Jag vet inte! Kom nu! - De måste ha extrahandskar!
- Hon visste inte! - Han kan låna dina!
- Va?! Men då fryser jag! - Han kan låna mina!
- De är för stora för honom! - Har ni extrahandskar?
Har ni extra handskar och proteinbar?
- Jag har lagt 2 000 dollar på det här! - Jag är medveten om det!
- Nu ska vi ha roligt! Kom! - Nej!
Pete, stanna! Lämna oss inte!
Vi saknar handskar! Barnen är hungriga!
Och hon sa nåt om att vädret ska slå om!
Sätt er i bilen!
- Vill du ha hjälp, mamma? - Nej tack.
- Säkert? - Ja!
Sätt er i bilen! Nu!
Här är din handske.
Okej...
Vi har resten av dagen kvar. Vad känner ni för?
Stranden?
Om vi slänger i oss maten, så har vi en dryg timme i backen.
Vi ska nog begränsa skadorna och chilla resten av dagen.
Vi kan poppa popcorn vid brasan.
Sen kanske ni kan se en film, och vi två ha lite tid för oss själva.
- Den idén gillar jag. - Jag med.
Bra tänkt.
Frukt. Killar, ät lite frukt nu.
Jag vill inte sabba för mamma.
- Jag beklagar. - Älskar du mig inte?
- VI ÄR I ÖSTERRIKE! - MIDDAG I KVÄLL?
VILL NI DET?
SJÄLVKLART! BILLIE VILL GÄRNA TRÄFFA ER!
- Så de råkar bara dyka upp här? - De var i närheten och ringde.
- Så de råkade bara ringa? - Ja, de ringde.
- När då? När råkade de ringa? - När? När jag var på muggen.
- Du känner Zach. - Faktiskt inte.
Jag känner inte Zach så som du känner din kollega.
- Och jag känner definitivt inte kvinnan! - Jag blev ställd när de ringde.
- Kan vi hjälpa till? - Det behövs inte. Ni kan slappna av.
Hoppas de gillar morotsstavar.
- Jag borde ha... - Nu är det för sent.
Nu så...
- Det ser gott ut. - Gör det?
Okej, får vi höra lite om er resa?
Vad vi nu minns av den... så har den varit episk.
- Det har sett så ut. - Det har varit intensivt.
Vi har varit i tre länder på fyra dagar.
I tisdags åt vi frukost i Düsseldorf -
- och på eftermiddagen vandrade vi i Frankrike.
Vi tog kanske lite svamp en eller flera dagar.
- Låter det töntigt? - Nej, det låter jättebra.
Låter jag som en knarkare?
- Vi tog svamp. - Så ni tog svamp?
- Det gjorde vi. - Jag fattar.
Poängen med resan var att jag skulle utmana mig själv -
- och låta mig guidas av Rosie. Så jag har bara överlämnat mig...
- Nej, inte överlämnat, öppnat upp. - Förlåt, jag har öppnat upp.
Han har öppnat upp sin värld. Det är bra.
Blinda personer utvecklar sina andra sinnen.
Så är det för mig med Rosie, fast jag behövde inte bli blind.
Jag kallar henne Raffinerade Rosie.
- Du känner mig, Pete. - Det gör jag.
I vanliga fall är det viktigt med hotell, rumsservice, stärkta lakan och sånt.
På frukosten tänker jag på middagen.
Innan jag somnar kan jag tänka på frukoststället vi ska gå till.
Vi utforskar det nya. Det är en bra för honom.
- Så ska man leva. - Jag tänker inte sluta med det.
Vi vill dela livet på vårt sätt. Det handlar om resor och äventyr.
Vi har inga planer på barn, vi vill leva för oss.
"Hashtag inga planer". Vi älskar det.
- Det är Rosies hashtags. - Där ser man.
Inga planer gör att vi är här i kväll.
Vi hade inga planer för kvällen. Sen messade du, och här är vi.
Vi har inte ens returbiljetter. Vem vet vad som väntar?
Ni vet väl vad som väntar eftersom ni ska jobba på måndag?
Det förstås. Jag ska visa en affärslokal i Cambridge halv nio, så...
Så är det... Hur har ni det? Har ni fått några fina skiddagar?
Ja, det har varit bra.
Vi var med om en händelse som var lite otäck.
Men vi har gått vidare och har det toppen.
- Herregud. - Oj då... Vad hände?
- Något som vi tog oss igenom. - Det är bra.
- Absolut. Det var ingenting. - Det var inte ingenting.
- Jo, det var skrämmande. - Visst.
Vi satt på en uteservering -
- när vi hörde en stor knall.
Plötsligt ser vi en vägg av snö komma dånande nedför berget.
Den såg inte ut att stanna upp. Den såg ut att döda oss.
- För ett ögonblick. - Nej, absolut inte!
Det var många som kände likadant. Folk sprang därifrån skrikandes.
Jag skrek. Barnen skrek.
För det kändes som att det var kört, att vi skulle dö.
Jag tittade mot Pete -
- som hade rusat upp och tagit med sig telefonen.
Han var borta. Pete sprang iväg. Pete lämnade oss!
Jag antar att han måste ha tänkt -
- att han lämnade oss att dö för att -
- han hade chansen att komma undan medan vi satt för långt bort.
Vi satt på andra sidan... Jag vet inte.
Hursomhelst, jag la armarna om mina barn -
- och bara väntade.
Jag väntade på att vi skulle dö tillsammans.
Förlåt.
Hursomhelst, plötsligt är allt över -
- och jag lever fortfarande.
Barnen slutar skrika.
Vi inser att vi har klarat oss.
Sen kommer Pete tillbaka...
...och beställer soppa.
Så...
- Det var starkt. - Ja.
Jag tror...
Jag tror att i en sån situation...
...är det nog överlevnadsinstinkten som tar över. - Eller hur, Pete?
Man hinner inte tänka. Det är en reflex.
När en sjögurka upplever ett hot -
- spyr den upp alla sina inälvor.
Hur kan jag ha sprungit därifrån? I pjäxor?
- Är det möjligt? Kan du springa i pjäxor? - Va?
- Zach, kan du springa i pjäxor? - Knappast.
Vi kan säga att du klev iväg...
Men du sa "sprang". - Rosie, kan du springa i pjäxor?
- Inte så bra... - Precis!
- Men jag skulle inte överge min familj. - Det där är "precis!"
- Jag gjorde inte det. - Hon säger det.
- För att han gjorde det! - Ge dig, Billie!
- Jag lämnade inte er för att dö. - Jag vet inte.
Jag var där och såg det på ett annat sätt.
Berätta då hur du såg det!
Snön rullade ner, nästan som en lavin.
- Så nu är det inte ens en lavin! - Jag försäkrade mig om var ni var.
Ni var i säkerhet, så jag sprang efter hjälp.
Vänta nu! Om du visste att vi var i säkerhet, varför hämta hjälp?
- Allting hände så fort. - Det var överlevnadsinstinkten.
Jag försäkrade mig om att ni var okej och gick sen för att hämta hjälp.
- Det var inte vad som hände, Peter. - Du har rätt till din sanning.
- Varför accepterar du inte min? - För att min är sann och inte korkad!
- Du var ju där med mig! - Ja, jag satt vid bordet med våra barn!
Du vill att jag ska säga -
- att din upplevelse är densamma som min.
Personer som krockar med bilen kan ofta inte återge händelseförloppet korrekt.
- Sluta med dina teorier. - Förlåt.
Kom hit lite.
- Vi har en fråga. - Billie, nej.
Jo då. - Jag pratade med våra vänner -
- om vad som hände den där lunchen när lavinen kom.
Kan ni berätta vad som hände då?
Det går bra. Våra vänner vill höra historien.
- Visst går det bra, Pete? - Visst.
Sanningen.
Pappa sprang därifrån.
Finn? Var det så du uppfattade det också?
Okej. Tack ska ni ha, killar. Nu kan ni återvända till filmen.
Vilka fina pojkar.
- Du kan ha traumatiserat dem. - Jag?
- Du ska alltid ha rätt. - Nej, jag vill bara reda ut det här.
Grattis, Billie, du vann! Du hade rätt.
En jävligt stor applåd för Billie!
Pete, det var du som övergav familjen! Där har jag rätt!
- Jag åker för mig själv i dag. - Okej.
- Du och pojkarna kan ge er ut på äventyr. - Visst. Vi kanske ses i backen.
Jag såg en broschyr om en rodelbana på räls.
Det kan nog vara kul för pojkarna. Den är vid familjeanläggningen.
Den som ligger 20 minuter härifrån.
- Visst. - Bra.
Ögongodis?
Hej. Nej, jag...
- Var är ditt lag? - Jag åker för mig själv i dag.
Vad bra! Lite äventyr, bara för dig.
- Ja, äventyr. - Kul, för dig.
- Det ska bli roligt. - Vill du ha roligt?
- Ja. - Bra.
Kom!
- Jag tror att kön går här. - Du ska inte köa.
- Ursäkta... - Skynda!
Ja, ja... Tack så mycket för hjälpen.
Äventyr, ja? Nu? Lite roligt?
Javisst, alltihop.
- Ska du också åka? - Jag följer med.
- Jag undrar över en annan sak. - Okej.
- Har du en rik sexuell erfarenhet? - Förlåt?
- Har du en rik sexuell erfarenhet? - Du behöver inte upprepa frågan.
- Vi är bland folk. - I den åldern pratar de inte engelska.
- Du är väldigt direkt. - Förlåt, men jag gillar inte kallprat.
Jag märker det. Det gör inte jag heller.
Du ger intryck av att inte ha varit ute i svängen.
Har inte jag? Tvärtom. Du skulle bli förvånad.
På college hade jag många pojkvänner.
Jag visste vad som krävdes och har gjort min del av...
- Jag gillar inte att utföra det. - Vem gör det?
Jag gör bara det jag tycker om.
Jag masturberar. Varje dag. Det passar mig.
- Och sex med gästerna? - Passar också mig.
- Men du är väl gift? - Javisst.
Hur fungerar det? Du har din mr Charlie -
- och dina andra gäster.
Inga problem. Jag är här på vintrarna. På somrarna är jag med min man på gården.
- Är din man okej med det? - Min man? Kan vi skaka hand?
Ska vi berätta om det här för våra män?
Vi rörde vid varandra.
Vad spelar det för roll att de här två kroppsdelarna vidrörde varandra?
Men när det gäller andra kroppsdelar ska det vara så speciellt.
Kära nån, vad ska vi ta oss till? Vi har vredgat Gud!
Äktenskapet är slut när vissa kroppsdelar har berörts!
- Det är vidskepelse! - Inte alls.
- Handslag leder inte till barn. - Sluta nu.
Sex behöver inte leda till barn. Och barn kan bli till utan sex.
Kan vi gå vidare nu?
Men i ett förhållande -
- är det viktigt att vara på samma sida.
Det är som en berättelse. Båda måste vara med i samma berättelse.
- Jag skriver min egen berättelse. - Det är klart, men...
Jag är lycklig. Är du?
Ja.
Bra.
Du är lycklig med din berättelse och jag med min.
- Okej? - Är det så?
Ja, jag sa ju det. Ja, ja, ja.
Bra.
Jag är lite öm. Mr Charlie är ett djur.
- Nu är vi framme. - Jag kan knappt sitta.
Guglielmo är din skidlärare.
- Vänta! Vem blir min vad? - Hej då. Ha det så kul.
Är du redo?
- Jag vet inte. - Den här vägen.
- Vilket schysst ställe! - Varför bor vi inte här?
Det är okej. Det är annorlunda, men jag vet inte om det är bättre.
Där är den, Finn! Kom!
BERTAS & MURMLIS WUNDERLAND VI ÄR FAMILJ!
Då så...
- Vad börjar man skidlektionen med? - Jag har ingen aning.
- Kaffe! - Okej.
- Buongiorno. - Buongiorno på dig.
Charlotte sa ditt namn så fort att jag inte...
Guglielmo. "Gu" som i Google, "gli " som i vi, "elmo" som i hjälm.
- Jag... - Säg G.
- G? - Ja.
Jag har faktiskt inte bokat någon skidlärare i dag.
Jag hade tänkt åka för mig själv. Jag är en hyfsad skidåkare.
Varför nöja sig med hyfsad? Man kan vara bättre än hyfsad.
- Ser du det här kaffet? - Ja.
Det är hyfsat.
- Men trist, eller hur? - Ska jag hålla den?
- Men... - Aha!
Alpkaffe!
Bättre.
Det är bättre än hyfsat, antar jag.
Wow, mycket bättre än hyfsat!
Tack för bättre än hyfsat, men nu ska jag åka.
Vänta lite, Billie. Jag har ett förslag.
Vi åker tillsammans en liten stund.
Sen kan du åka för dig själv, om du vill.
Okej, G.
Ge mig näven!
Ja!
Finn, släpp bromsen! Det är inget kul att krypåka!
- Du är för nära! - Brorsan är långt före!
- Nu kommer jag! - Sluta, pappa!
Jag kommer ifatt dig och knuffar dig!
- Nej, låt bli! - Vad sa du?
Jag kommer och tar dig, Finn! Pappa är ifatt dig!
Man får inte köra in i någon. Jag beklagar.
Men det var bara en liten knuff.
Här finns en pulkabacke, en spelhall -
- inomhusminigolf... Många kul saker.
- Vad låter roligast? - Det spelar ingen roll.
- Vad är det? - Du verkar inte vilja vara här.
Det är klart jag vill. Att vara med er är det bästa jag vet.
Vad är det? Handlar det om rodelbanan?
Okej, pappa fick inte åka mer eftersom pappa hade för roligt.
Vi kan väl försöka avsluta den här dagen med humöret på topp?
Välj nåt ni vill göra.
Vi kan göra flera saker om ni vill.
Kan vi inte få skärmtid på hotellet?
Visst... Bra idé.
Ja!
Bra!
Inte så illa, va? Det där tog på krafterna.
- Men det känns bra, va? - Verkligen!
- Hur känns vaderna? - Jag känner av dem.
- Det känns, va? - Ja.
Du kanske vill knäppa av dig pjäxorna en stund.
Min högra pjäxa klämmer som bara den.
- Det känns här, va? - Ja.
Ibland kan jag ge folk...
...massage där de har ont.
Så det kan du göra ibland?
- Ja, det är nåt jag gör. - Verkligen?
Ja, för att få spända muskler att slappna av. Det rekommenderas.
Om det rekommenderas så...
Tillåt mig...
- Jag är lite svettig. - Det gör inget.
Du har fina fötter.
Så... Nu undrar jag...
Vem är Billie?
Va?!
Är det en dum fråga? Jag vill veta.
Det låter som...
Hur svarar man på en sån fråga?
Jag är självsäker, men kan erkänna när jag har fel.
Jag har lätt för att förälska mig, jag läker långsamt.
Jag älskar att måla. Jag är faktiskt bra på det.
Däremot kan jag inte sjunga, men ändå sjunger jag varje dag.
Skidåkning är en passion, men att lära ut är näring för själen.
Att se människor överraska sig själva är det jag lever för.
Jag är enda barnet till en ensamstående mamma.
- Hon är min hjälte. - Men vad fint!
Det är så jag svarar.
Billie...
Du behöver inte berätta för mig vem du är.
- Men du måste lova mig en sak. - Vad?
Lova att inte tycka det är fånigt när nån vill att det ska handla om dig.
Jag lovar.
Okej...
- Tack så mycket. - Jag ber så mycket om ursäkt.
Be inte om ursäkt. Jag gjorde precis vad jag ville göra.
Och nu vill jag åka skidor.
Okej.
Men jag kunde ha knullat dig genom väggen om jag hade velat.
Men det skulle jag aldrig göra. Så mycket vet jag om mig själv.
Som svar på din tidigare fråga.
Å, herregud...
Okej.
Där är mina handskar.
- Hur var din dag? - Toppen.
- Jag och pojkarna hade kul. - Bra.
- Vi åkte en bra stund på rodelbanan. - Bra.
- God morgon. - God morgon, pappa.
- Har alla sovit gott? - Ja.
- Ska vi...? - Vi har precis...
- Vi ska göra det här nu. - Okej.
Zach ville åka med oss. Jag tror Rosie vill sova ut.
Okej, ha det så kul.
- Ska vi äta middag ihop i byn? - Visst.
- Jag messar dig. - Okej.
Bra. Vi säger så.
- Ha det så kul, killar. - Du med. Hej då.
Wow!
- Är det inte grymt? - Det ser precis ut som en skärmsläckare!
Rena reklamfotot!
Nu har jag bara en sak att oroa mig för, en enda skyldighet.
- Och det är att ta mig ner. - Så är det.
- Lev ditt bästa liv. - Man måste ta vara på dagen.
- Det har du fanimej rätt i. - Ja, för fan!
- Fan! - Idiot!
- Verkar jag okej? - Ja, det tror jag.
- Jag kan inte ha fått hjärnskakning? - Det tror jag inte.
- Du har ju inte spytt eller så. - Nej, jag har inte ens mått illa.
Har jag upprepat mig?
Jag vet inte. Du har frågat mig om du verkar okej några gånger.
- Hallå där. - Hej.
- Min vän ville bara säga hej. - Okej.
- Hon tycker om ditt sätt att föra dig. - Det var vänligt sagt. Så var...?
- Vad trevligt. - Jösses!
Hon tycker att du är den snyggaste mannen i baren.
Tack.
- Okej. - Det var inte helt fel.
Din bock.
Vad gör vi nu?
Beställer vi drinkar åt dem? Ska vi gå över och prata med dem?
- Nja, jag är ju med Rosie... - Nej, det är klart.
Jag har haft tur som träffat henne och vill inte förstöra nåt.
Hon har förändrat mitt liv och jag älskar...
- Det var roligt att höra. - Jag älskar det.
Men att flytta till Europa och vara så långt från familjen...
Och hon vill absolut inte ha barn, medan jag...
Jag vet inte, men för tillfället har vi det bra.
Wow! Det där var inget jag ogillade.
Det var ett tag sen. Förr var jag bra på att flirta.
- Säkert? - Riktigt bra.
- Du har den energin. - Fortfarande?
- Hej. Jag ber om ursäkt. - Hej igen.
- Det var inte du. - Förlåt?
Det var inte du!
Det var inte ditt sätt att föra dig som hon tyckte om. Det var hans.
Mannen i grönt.
- Jag beklagar. - Vad heter du?
Hej då.
Hon har rätt. Den killen är ett kap.
Kan jag vara uppriktig, Pete?
- Jag ser vissa likheter. - Nej, lägg av. Det gör inget.
Ärligt talat, det är bra så.
Jag har det bra. Jag är helnöjd.
- Vill du åka mer? - Nej. Vi fortsätter kröka istället.
- Billie? - Ja?
Hej. - Hej, killar. Är ni på väg upp?
- Vi... Ja. - Skulle jag kunna...?
Javisst, du kan slå följe med oss.
- Mamma, kan vi åka upp själva? - Om ni vill det så, ja.
- Men vänta på mig på toppen. - Okej.
- Vilken vy! - Fantastisk!
Nu tittar solen fram.
Hur mår du i dag?
Bättre, antar jag.
Jag vet inte.
Jag beklagar att ni utsattes för det där häromkvällen.
- Vi känner inte varandra. - Du har inget att be om ursäkt för.
Jag skulle inte ha blandat in barnen. Det var inte så klokt.
Men du har inget att be om ursäkt för. Det han gjorde var för jävligt!
Jag vet, men...jag skulle inte ha gått på honom så hårt.
Han... Han sörjer nu.
- Hans far gick bort för åtta månader sen. - Folk dör och det känns för jävligt.
Det ursäktar inte att han flydde som en jävla fegis!
Du är inte skyldig honom nåt.
Du har rätt att vara arg.
Tack.
Om Zach hade gjort så mot mig skulle jag ha sparkat honom i skrevet -
- och lämnat honom på direkten. För mig är det antingen eller.
Kanske det...
- Jag är inte så säker på det. - Jo, det är antingen eller.
- Hur gammal är du? - 30.
Vi är hemma!
Hörru, killen i grönt.
Det är lugnt.
Idiot.
Hej. Hur mår du?
- Du behöver lite frisk luft. - Det här stället är dött.
- Eller hur? - Vi går nu. Klockan är snart sju.
Hoppsan!
Okej, vi ska nog ta en pizza eller en kopp kaffe.
Nej, jag måste vårda aptiten till middagen med familjen.
Men du bör nog äta nåt innan du träffar familjen.
Jag älskar min familj.
- Jag vet. - Det gör jag.
Det dröjde länge innan Billie och jag funderade på barn.
Så vi gjorde fertilitetsgrejen. Sen sa vi till varandra:
"Om vetenskapen vill att vi ska bli föräldrar, så blir vi föräldrar."
"Om inte, så är det okej."
- Vetenskapen gjorde oss till föräldrar. - Du har en fin familj.
När en förälder går bort tickar klockan högre.
Om du vill veta hur gammal du är, titta på dina barn.
De förändras för varje dag.
- Vi blir alla äldre. - Men man kan inte glömma bort sig själv.
Det händer. Man tänker på sig själv.
Jag vet.
Pete...
Kom här.
- Pete, du behöver kaffe. - Det var ju det jag sa.
Eller hur? Kom nu.
Det är lugnt.
Mums.
- Och din? - Jag är inte så hungrig.
Har ni redan ätit?
Jag åt inget för att vara hungrig. Så jag är hungrig.
Bra.
Mamma, nyckelkortet.
Tack.
Billie, vänta! Kan jag få säga en sak, snälla?
- Ärligt talat, det är ingen bra idé. - Jag vill bara...
- Det är ingen bra idé nu. - Bara lyssna på mig!
Det som hände var det du sa hände.
Jag flydde därifrån.
Jag kunde inte förklara det.
Jag ville inte.
Det är inte det att jag inte såg det.
Jag ser det hela tiden, Billie. Jag ser det nu, hur du ser på mig.
Och hur våra söner ser på mig.
Jag avskyr det.
Jag var rädd att om jag sa det högt så skulle det vara sant.
Jag är bara en självisk fegis.
- Kapabel att... - Det här skulle du sagt för fyra dar sen.
I stället fick du mig att känna mig som en idiot, som om det var mitt fel.
- Jag kan inte stoppa en lavin. - Ingen har bett dig stoppa en lavin.
Jag vill bara att du ska vilja överleva en med oss.
- God morgon. - God morgon.
Nu har det vräkt ner snö över oss.
Ska vi åka upp på toppen?
- För ett sista åk och tämja "Besten"? - Visst.
- Låter det bra? Tämja "Besten"? - Visst.
Såvida jag inte åker till Schweiz.
- Jag hatar skidåkning! - Det gör han inte.
Du är inte i min kropp. Man är alltid kall och blöt.
Man slår sig. Det tar lång tid att gå på toa.
Folk är korkade. De ser sig inte för så man är alltid rädd för att dö!
Och jag måste gå på toa.
Det är okej, killar.
Ingen fara.
Jag är här.
Jag har fått nog för i dag.
Det räcker nu. Ska vi dricka lite varm choklad?
Älskling, åk du.
Vi väntar på dig där nere.
Kom, killar.
Var är hon?
Pete!
- Peter! - Stanna här.
- Pappa! - Vänta här!
Peter!
Hej.
Allt väl?
Det här är för pojkarnas skull, för hur de ser på dig.
Men vad oss två anbelangar...
Om du inte gillar sättet jag ser på dig så får du visa något annat.
Visa mig någon som verkligen vill vara här.
- Men det vill jag. - I alla lägen, Pete.
För om du inte kan det -
- så kan du gå nedför backen själv.
Nej, jag är här. Med allt vad det innebär.
Rädda mig nu då.
- Vad hände, mamma? - Är du okej?
- Jag mår bra. - Hon är oskadd.
Oj, jag glömde skidorna.
Okej...
- Ta det lugnt. - Se er för.
Hej, min vän! Vi ses i ett annat liv.
- Pratar han med dig? - Ja, det var min skidlärare.
- Har du tagit lektioner? - Ja, det sa jag ju.
- Hashtag vi vägrar åka härifrån. - Hej!
- Hashtag stannar. - Herregud, vad det är tröttsamt.
Hej!
- Trevlig resa. - Roligt att träffas.
Översättning: Per Sellius Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Joakim Hoffmann Walt Disney Company Nordic AB