Neviem.
- Aká šťastná rodinka! - Úsmev.
- Pristúpil si mi lyžu!
Zlato, nestúpaj mu na lyže.
Budete mať...
- Stúpaš mi na lyžu! - Dolu?
Takto?
Bližšie k sebe?
- Neviem. - Usmejte sa.
Zdvihnite ruky. Takto. Takto?
Božemôj!
Finn!
- Stojíš mi na lyži. Prestaň! - Chlapci.
Cho te od seba, chalani.
Ja sa teda...
Cho te od seba.
Prestaň!
Môžete to zopakovať?
- Mám sa presunúť. - Vážne?
Nie, Pete, zostaň, kde si.
Ešte nefoťte, nie sme pripravení.
Narovnajte sa, prosím.
- Oči na fotografa. - Snažím sa.
Usmejte sa.
Chalani, povedzte "Rakúsko"!
Rakúsko!
Máme zdvihnúť palice.
Chce, aby sme zdvihli palice.
Neviem.
LAVÍNA
Je tu plno, že?
- Áno, dosť rušno. - Rušná časť dňa.
Asi áno.
Prepáčte.
Všimol si si, že tu nie sú žiadne deti?
Trochu divné, nemyslíš?
Možno teraz nemajú prázdniny.
Áno, možno.
Tadiaľto.
Chlapci, necho te aleko, prosím.
čakujem. Na meno Stanton.
Komu píšeš?
Zachovi.
Zachovi z práce?
Áno.
Prečo si píšete? Ste priatelia?
Nie. Vravel som mu, kam ideme
a zistili sme, že on a jeho priateľka Rosie
tiež cestujú po Európe.
- Naozaj? - Práve sú v Amsterdame.
"Hashtag, žiadne povinnosti."
No tak.
"Hashtag, ži najlepšie, ako vieš."
Hashtag, vymysli lepšie hashtagy.
Áno. Jasné. Viem.
- Hashtag, nepoužívaj hashtagy. - Presne.
- Hashtag, nestrácaj čas. - Však?
S hashtagmi.
Zlato, môžeš ten telefón odložiť?
- Hotovo. - Dobre.
- Užime si to tu, dobre?
Chápem.
Haló?
Zdravím, som Charlotte.
Mali ste dobrý let?
Áno, mali.
O ktorej ste prileteli?
Okolo obeda...
Chceli sme si najskôr zalyžovať.
Prepáčte, že som vás nebola privítať.
Čo tu pre vás máme?
Vy ste...
- Stantonovci. - Stanton.
Áno, viem.
- Mapa rezortu. - čakujem.
- Prístupové karty. - Skvelé.
Zaujímalo by ma, či sú tu aj iné deti.
Nie, tu nie.
V meste Fiss, asi 20 minút odtiaľto.
Tam sú všetky rodiny.
Ale tu je lepšie. Živo.
Alpská Ibiza.
Budete sa chcieť celú noc baviť.
V Európe je nehygienické saunovať sa v plavkách.
Takže sú všetci nahí.
Nehanbíme sa odhaliť sa.
Hovorte za seba.
Nie, vaše telo je pekné. Oslávte ho.
Dobre. Áno.
Určite ho oslávim.
Obaja.
Jasné. Bez debaty.
- Dobre. - Oslávime.
Som vaša priateľka, ja?
Chcete sa so mnou priateliť?
Iste.
A sme priatelia.
Skvelé. Výborne.
Dobre.
Prepáčte.
čakujeme.
Veľká v aka.
Chlapci, zaveste si veci, aby vám vyschli.
Chlapci, upokojte sa.
Uložte si veci do zásuviek, dobre?
To bolí!
Poviem ti,
že oni dvaja v jednej posteli zaváňa katastrofou.
Zlato.
Nie. Už končím.
Zach mi písal.
Pýtal sa na Ischgl, kde sme...
Hádam nechceme, aby sem zamierili, Pete, však?
Nie. Nie, nie.
Preto som sa to snažil ukončiť.
Áno. Dobre.
Pozri.
Našiel som otcovu čiapku.
Pomyslel som si, že si ju vezmem na lyže.
No teda.
Bude tu s nami.
To je milé.
Skvelý nápad.
Áno.
Prepáč, ak sa správam...
Preto sme tu. Nie?
Áno.
Všetkým nám to prospeje.
Dobre.
- Mali by sme prestať. - Áno.
- Však? - Áno.
Hotovo.
Dobre.
Dobre. Vážne.
Ráno budeme mať bohaté raňajky.
Áno.
- Áno. - Dobre.
Idem do sprchy.
Dobre.
Klop, klop.
Čo?
Čo? Ako to myslíš?
Čo?
Vyzliekam sa.
Povedala, že máme naše telá oslavovať.
Vedela som, že to povieš.
Áno. Aby sme sa vždy našli.
To je nápad, čo?
V obchode nemali bohviečo na výber,
okrem týchto školských nálepiek,
ktoré chlapcov zrejme neoslovia.
Nie. Jasné.
Nebudú nadšení.
Zlato, dáš si ju pod prilbu, že?
Áno. Iste, iste.
- Áno. - Pod ňu.
Chlapci, o päť minút odchádzame.
Nachystajte si veci.
Dobre.
Spomaľ, Finn!
Hej! Stoj!
Musíš čakať na ostatných, dobre?
Dobre.
Bože.
Robí to naschvál.
Zlato, je to len také obdobie. Nevšímaj si to.
Nie, viem.
Čím viac budeš na to upozorňovať...
- Čím viac si to budeš všímať... - Jasné.
- Tým viac to bude robiť. - Bude sa to opakovať.
- Áno, rozumiem. - Presne.
To sná nie.
To je ono, Em. Ideš ako raketa.
Chlapci, niečo vám poviem.
Teraz by sme si mali dať polievku
a o štvrtej si dáme nejaký chutný koláč.
A stále budeme mať miesto na večeru.
Nie je to dobrý plán?
Po obede by sme mohli zlyžovať Beštiu.
- Ja pôjdem, oci. - Áno.
Nebude to také náročné. Je čierna, ale skôr ako červená.
Naozaj?
Americká modrá.
Áno. Niekoľko čiernych sú vlastne americké modré. Európske červené.
Dali im prívlastok "čierne" kvôli prestíži.
Kde si to počul?
Jednoducho to viem.
Bude to fajn. Zvládnete to.
Čo keby sme šli radšej pohľadať dobrý prašan?
A potom sa môžeme pripraviť na, vieš...
Ródeo?
Nie, Pete. Na...
Páni.
Ide o kontrolovanú lavínu.
Áno.
Je to normálne, Pete?
Áno. V pohode.
Mami?
Mami!
Pete?
Ste v poriadku?
Páni moji.
To bolo... Čo?
Šialené.
Áno.
Tamtí sa na tom smejú.
Ste v poriadku?
Dobrý deň.
- Po me na to. - Všetko vyčistíme.
Čo vám prinesiem?
Dám si polievku.
Áno.
Koláče si dáme neskôr?
Iste.
Ale polievku si dáme teraz.
Áno.
čakujem.
Hej! Hej!
Prestaňte!
Dosť!
Dívajte sa, čo robíte.
V pohode?
Nie je. Mohli ste ublížiť môjmu synovi.
Si celý?
Áno.
- Prosím. - Čo sa deje?
Zastavilo by sa to.
Čo sa deje?
Po me preč.
Všetko v pohode.
Mám ti pomôcť s lyžiarkami?
Nie.
O čo išlo? Nerozumiem.
Nepozeral sa a posunul naňho celú policu.
Si v poriadku?
Áno, som.
Nič mu nie je.
Spanikáril som.
Si pekná.
čakujem.
Mohol by si...
Ja len...
- Áno. - Áno.
- Dobre. - Fajn.
- Je tu plno. - Páni.
Vyjadríš sa už k...
Hej!
Moji dobrí priatelia!
Asi chce, aby sme...
Nie. Iba nám kýva. Ahoj.
Nie, teraz nás volá.
- Dobre. - Vyzerá to tak.
Vyhovoríme sa.
Žiadne výhovorky.
Dobre.
Už by to bolo trápne.
- Sme s ňou. - Dobre.
- S dámou v bielom. - Nie sme.
- Áno. - Víno a škótska.
- čakujem. - Perfektné.
A ešte raz, aj pre mojich priateľov.
- Nie. Netreba. - Nie. Jeden stačí.
- čakujem. - Nie. Teraz je správny čas.
V bare bude plnka. Alpská Ibiza, viete?
Aha.
- Ja ich vypijem. - Dobre.
Pôjdem do klubov.
Pekne.
Máte voľno?
Máte dosť voľného času?
Iste. Dosť na to, aby som si vrzla, kedy chcem.
Skvelé.
Je fajn mať čas.
Máme hostí.
- Charlie. - Ahoj.
Ahoj.
Dobrý večer.
- Moji priatelia, Billie... - To som ja, áno.
- Moja manželka, Billie. - A Pete.
Práve som o tebe hovorila.
V dobrom, dúfam.
- Iste. - Áno.
Čo teda vravela?
Iba stručne.
Áno, má vás rada.
- Áno, pozitívne veci. - Áno.
Povedala som, že si môžem vrznúť, kedy chcem.
To si...
Presne. To povedala. Áno.
Fajn.
Dobre, len som si myslel...
Myslel som si...
Žartovala som.
Prečo? Vari sa ideme brať?
Nie! Bože, nie!
Dobre.
Nevravím, že sa ideme brať. Len som si myslel...
Dnes sme prežili pekný deň...
Chcem odísť.
Ja len, vieš...
Odkiaľ sa poznáte?
Nuž, odtiaľto.
Áno. Pricestoval som v nedeľu a ona mi to tu ukázala.
Áno, no učíš sa rýchlo.
Rýchlo.
Mali ste dnes dobrý deň?
Skvelý. Výborné podmienky.
Skutočne alpský zážitok.
- Áno. - Nuž...
Takmer sme zomreli pod lavínou.
Čo?
- Ale, áno, skvelý deň. - Billie.
Fantastický.
Billie, počkaj. Bola to chvíľa.
Bola to lavína.
Prepána.
To ma podrž!
- Nie, myslím, že... - Áno.
Chvíľu to mohlo vyzerať hrozivo.
Počkaj.
Hodnú chvíľu to vyzeralo dosť hrozivo.
- Vážne. - Dobre.
A potom to prešlo a všetko bolo fajn.
Boli sme v poriadku.
Deti to naozaj vystrašilo.
Samozrejme.
Bez debaty.
To, čo videli, Pete, bolo...
Pre nich desivé. Jasné.
Áno.
No my sme tu a oni hore pozerajú film.
Oddychujú.
A myslím si,
že sme si toho v poslednej dobe dosť preskákali.
Pred ôsmimi mesiacmi mi zomrel otec.
Áno.
- To sa stáva. - To mi je ľúto.
Bolo toho na nás veľa.
Tak sme prišli sem.
Preto sme tu.
Tak tu jednoducho bu me.
- Dobre. - Na tu a teraz.
Na tu a teraz.
Môj otec pracoval v cestovke 30 rokov.
Nikdy nikam necestoval.
Jeho znalosti o svete boli čisto teoretické.
Ke šiel do dôchodku, spolu s kamarátom
dostali nádhernú sadu krištáľových pohárov.
Vyhradil pre ne špeciálnu policu
a aj ke sme prišli na návštevu, nikdy ich nezložil.
Neviem, na čo ich šetril.
Možno na nič.
No ke som mu šiel na pohreb, stretol som Hughieho.
- To je kamarát jeho otca. - Áno.
Jasné.
Pripili sme si na otca s rovnakými pohármi,
bol som uňho doma.
A potom ich jednoducho strčil do umývačky.
Spýtal som sa ho: "Používate ich každý deň?"
Viete, čo mi odpovedal?
"Každý deň je všetko, čo máme."
Áno.
To je silné. Veľmi silné.
Takže pre mňa...
Dnešok bol dneškom.
Na dnešok.
Dnešok!
Áno.
Aj tak si myslím, že by ste mali podať sťažnosť.
Áno. Pre pokoj v duši.
To je výborný nápad.
Áno, to chcem spraviť.
- Áno. - Dobre?
- Skvelé. Skvelý nápad. - Áno.
- Áno. Chlapci.
Chceli by sme podať sťažnosť.
Áno?
Pre lavínu, ktorú sme včera...
Ktorá včera spôsobila znepokojenie.
Kontrolovaná lavína z Zwölferkopfu, áno.
Vy tvrdíte kontrolovaná, no ja si myslím, že by ste mali vedieť,
že ľudí poriadne vystrašila.
No nikoho nezranila, áno?
To vlastne ani nevieme.
Vravím vám to.
Všetci boli v bezpečí.
Skvelé. Výborné správy.
Uľavilo sa mi. To rád počujem.
Musím povedať...
Nerozumiem, prečo ste nikde nevyvesili varovanie.
- Varovali sme. - Áno? Kde?
Boli nalepené na výťahoch, lanovkách, recepciách, v reštauráciách, obchodoch,
baroch, na automatoch na nápoje, toaletách.
Neviem, čo vám na to povedať. Nijaké sme nevideli.
Nuž...
Nesúhlasíš?
Možno...
Možno som pohľadom zachytil niečo
o snehových podmienkach.
Áno. Boli všade.
Ty si ich videl?
Bolo veľa...
Videl som jeden oznam.
Videl som...
Počkaj.
Nie, chcem povedať...
- Čo? - Toto.
Čo chcete povedať?
Varovanie alebo oznam,
či sme ho videli alebo nie,
chceme, aby ste uznali, že to bol nekvalitne odvedený odstrel.
Bol to bezchybný odstrel.
Nie, nebol.
- Áno. - Nie!
Nemôžete tvrdiť, že mala dopadnúť takto.
- Áno, presne takto. - Nie!
Do tanierov napadal sneh.
Myslím si, že tomu nerozumiete.
Pre moju rodinu to bolo traumatizujúce.
Nechcem to ťahať na súd.
- Naozaj nie. - Billie.
- Nie, nechcem... - Viem, ale...
Vravím vám, čo nechcem.
Nie sme v Amerike, kde sa súdite aj pre horúcu kávu.
Dajte sa vypchať. Som právnička.
Dobre. Vypočuli ste si našu sťažnosť.
Presne, niekto si ju musí vypočuť.
V aka za váš čas.
Za mňa nebudete počuť žiadne " akujem".
To si bu te istí.
- Ja sama, dobre? - Dobre.
Poriadny kretén, že?
Áno.
Kto je kretén?
Človek, ktorý to tu má na starosti.
Presne ten.
Áno, veľký kretén.
Máš...
Áno.
- Takto? - Chceš to takto.
To je ono.
Ako veľmi rád so mnou cestuješ?
Takto.
Mami.
Čo?
Božemôj.
Pete?
Čo? Dobre.
- Božemôj. - Mám zobudiť Emersona?
Áno. Áno.
A nesleduj ľudí, ke spia. Nemám to rada.
Musíme ísť.
Kam ideme?
Ideme na iný kopec?
Niečo lepšie. Bude to skvelé.
Ocko vás chce prekvapiť.
Asi sa vrátim pre nejaké jedlo z bufetu.
Už meškáme.
Som hladný.
Prinesiem nejaké ovocie.
Nie, to vydržíme.
Oci! Oci! Auto!
Mohli by ste otvoriť kufor?
Tu sme. Prepáčte.
Stantonovci?
Áno, to sme my.
Práve sa chystajú odísť.
Prepáčte, zaspali sme.
Po te, chlapci. Po me.
Ideme na odľahlý kopec helikoptérou. Skvelé, že?
Super!
Darček od ocka. Ocko to vymyslel.
Som hladný.
Ke okúsiš prašan, zabudneš na hlad.
Možno tam majú niečo pod zub.
Máte tam niečo?
Áno. Áno, je tam bezpečnostný pás.
Čo?
Mali by sme už ísť.
Dostaneme inštrukcie?
Áno! Po ceste tam!
Po te, prosím!
Kde mám rukavicu?
Len tak máme ísť?
Nepotrebujeme viac informácií?
Napríklad?
Všetko sa dozvieme, ke nastúpime!
- Mami! - Čo?
Neviem nájsť rukavicu!
Prečo si taký sprostý?
Hej!
Nie. Po te sem.
Po te sem.
Chlapci, čo nerobíme?
Nenadávame si.
Čo teda povieš, Finn?
Prepáč.
Výborne, Finn.
Počkaj, Pete. Nie, nie výborne.
Pozri sa mu do očí a povedz to nahlas a jasne,
aby ťa počul a pochopil.
Prepáč!
- Mali by sme ísť! - To je ono!
Prosím!
Naozaj musíme odletieť!
Počasie sa môže zmeniť!
Dobre. No on nemá rukavicu.
Počkať. Čo? Čo sa má zmeniť?
Po me!
Každý deň je všetko, čo máme.
Rozumiem, Pete, no on nemá rukavicu.
Nemáme rukavicu
a ona práve spomenula zmenu počasia.
Určite majú náhradnú rukavicu! Áno!
Máte tam rukavicu?
Neviem! Po te! Prosím!
Musia tam mať nejaké rukavice!
Práve povedala, že nevie!
Môže si požičať tvoje!
- Čo? Potom mi bude zima, Peter! - Dobre!
Tak si požičia moje!
Ve mu odletia! Sú mu veľké!
Máte nejaké rukavice?
Proteínové tyčinky?
Billie, minul som na to dve tisícky.
- Som si toho vedomá, Pete! - Dobre, po me!
Po me si to užiť, dobre?
Po te!
Čo? Nie!
Pete, stoj!
Neodchádzaj od nás!
Nemáme rukavice!
Deti sú hladné!
A má sa zmeniť počasie!
Sadnite si do auta!
Mám ti pomôcť, mami?
Nie, akujem!
Naozaj?
Áno!
Nasadnite do auta!
Do auta!
Tu máš rukavicu, zlatko.
Dobre.
Fajn. Stále nám zostáva zvyšok popoludnia.
Čo máte v pláne?
Pláž?
Ak sa rýchlo najeme, zostane nám hodina,
hodina a pol na kopci.
Myslím, že na dnes sme mali zábavy dosť.
Dnes už zostaneme dnu.
Môžeme zakúriť v krbe, spravíme si pukance.
A neskôr si vy môžete pozrieť film
a my budeme mať čas na seba.
Výborný nápad.
Áno.
- To bude najlepšie. - Áno.
Ovocie.
Zjedzte nejaké ovocie.
Mohol by som niečo spraviť, ale je mi ľúto mamy.
Dobre, prepáč.
Vari ma neľúbiš?
Sme vo vlaku! V Rakúsku...
Skvelé. Večera u nás?
Naozaj? Nevadí vám to?
Vôbec. Billie vás rada uvidí!
Tvrdíš mi, že sa len tak zjavili?
Nie. Prechádzali okolo a zavolali.
Len tak ti zavolali?
Billie, áno, zavolali.
Kedy? Kedy ti zavolali?
- Kedy? - Áno. Kedy?
Ke som bol v kúpeľni.
Poznáš Zacha.
Nie. Nepoznám.
Nepoznám Zacha. Takmer vôbec.
Nie tak, ako ho poznáš ty. Jasné?
A určite nepoznám tú ženu.
Prepáč. Stačí? Nevedel som, čo mám robiť.
Pomôžeme vám?
- Nie. Len se te. - V pohode.
Vy len pokojne se te.
Dúfam, že im chutí mrkva a chrumky.
Prepáč, mal som...
Áno, no teraz je to už jedno.
Dobre. Vitajte.
Vyzerá to veľmi chutne.
Naozaj?
Dobre.
Porozprávajte nám o vašom výlete.
Z toho, čo si pamätáme...
Je to špica.
Podľa toho, čo som videl, áno.
Je to fakt sila.
Za štyri dni sme dali tri krajiny.
V utorok sme raňajkovali štrúdľu v Düsseldorfe
a v ten istý deň poobede sme kráčali popri Rýne vo Francúzsku.
Božemôj. To je niečo.
Možno sme ochutnali aj nejaké huby
počas nášho putovania.
Znie to divne?
- Nie. Chutné. - "Huby"?
Zniem ako agent?
- Hubky. - Huby.
- Huby. Iba huby. - Dali sme si huby.
Dali ste si huby?
- Áno. - Áno.
Dobre, chápem.
Zmyslom tohto výletu bolo
vystúpiť z komfortnej zóny,
nechať sa viesť Rosie
a to stále robím,
oddávam sa tomu...
- Nie. Rozširuješ si obzory. - Rozširujem.
- Áno. - Prepáč. Rozširujem si obzory.
Svojho sveta. To je dobre.
- Dobre. - Áno.
Áno.
Nevidiacim sa prehlbujú ostatné zmysly, však?
- Presne. - Áno.
S Rosie to zažívam. Ani som nemusel prísť o zrak.
Zlatko.
Vážne.
Volám ju Fascinujúca Rosie.
To je pravda.
Prospieva mi to, ve ma poznáš, Pete.
Áno, poznám.
Vyhovujú mi hotely a...
- Však? Donáška na izbu, voňavé obliečky. - Áno.
Jasné.
Pri raňajkách už premýšľam: "Kde bude večera?"
A pred spaním si zase hovorím:
"Zajtra by sme sa mali naraňajkovať na rovnakom mieste,
"pretože majú to, čo mám rád."
- Preto experimentujeme. - čakujem.
Naozaj mu to tu prospieva.
Musíš tu zostať.
Viem, nikam nejdem.
Objavili sme v sebe túžbu zdieľať naše životy.
Venujeme sa cestovaniu, dobrodružstvu.
Neplánujeme mať deti,
žijeme len jeden pre druhého.
Hashtag, žiadne povinnosti.
Milujeme to.
To Rosie. Je profíčka.
- V aka. - Tak to si bola ty.
- Áno. - Áno.
To nás vlastne privialo sem, že?
Netušili sme, čo nás dnes čaká,
potom si nám napísal a tak sme tu.
Nemáme ani spiatočné letenky.
Ktovie, čo príde alej?
Trochu predsa viete, čo príde, nie?
Pretože v pondelok musíte ísť do práce.
Však?
- Áno, iste. - Kúpime si letenky.
O pol deviatej musím prezentovať v Cambridge...
Áno.
A čo vy? Užívate si lyžovanie?
Áno. Užívame.
Skvelé.
Mali sme zážitok, ktorý nás trochu vyľakal.
No prekonali sme to a užívame si.
Bože.
Čo sa stalo?
Zážitok, cez ktorý sme sa preniesli.
- Áno. To je ono. - Nič také.
- Je dobré prekonávať prekážky. - Presne.
Už je dobre. O nič nešlo.
To nie je pravda.
Nie. Dobre.
- Zle som sa vyjadril. - Bolo to vážne.
Áno.
Sedeli sme vonku v reštaurácii,
ke sme začuli poriadnu ranu.
Zrazu sa z kopca začala valiť masa snehu
a nevyzeralo to, že by zastavila.
Vyzeralo to, že nás zabije.
Na chvíľu.
Nie! Nie! Vôbec nie.
Pretože ostatní ľudia to vnímali rovnako.
Vstávali. Kričali.
Aj ja som kričala.
Aj deti kričali.
Pretože sme si mysleli, že je koniec. Že tam zomrieme.
Pozrela som sa na Petra,
on vyskočil a schmatol svoj mobil.
Odišiel.
Pete utiekol. Opustil nás.
Možno si myslel...
Nechal nás tam, nech nás to pochová,
lebo mal možnosť ujsť...
My sme boli alej.
Boli sme na druhej strane...
Ja neviem.
Objala som oboma rukami moje deti
a čakala, viete?
Čakala som, kým spolu zomrieme.
Prepáčte.
Prešla chvíľa...
A ja som tam stále bola.
Deti prestali kričať.
Uvedomili sme si, že sme prežili. Nič nám nebolo.
Vtedy sa vrátil Pete
a objednal polievku.
Takže...
To je husté.
Áno.
No myslím si...
V takejto situácii...
Pravdepodobne ide o automatickú reakciu.
Však, Pete?
Nemáš čas na premýšľanie. Je to reflex.
Ako ke morská uhorka zacíti nebezpečenstvo
a rýchlo vypustí všetky orgány cez konečník.
Ako som mohol utiecť?
- Čo? - V lyžiarkach?
Je to vôbec možné?
Dokážeš utekať v lyžiarkach?
Počkaj, čo?
Zach, dokážeš to?
- Neodporúča sa to. - Fajn.
Oddupotal si.
Rýchlo si odkráčal.
Nie. Povedala si "utiekol".
Rosie, dokážeš utekať v lyžiarkach?
Nie veľmi dobre, ale...
Bum. Presne.
Neopustila by som rodinu v ohrození.
To je "bum, presne".
Nie, ani ja nie. A nespravil som to.
Práve povedala, že áno.
Áno, pretože to tak bolo.
Preboha, Billie. Prečo si...
Nenechal som vás tam, aby vás to pochovalo.
- Ja neviem. - Ja áno.
Bol som tam a videl som to inak.
No tak mi povedz, Pete. Ako sa to stalo?
Prosím.
- Sneh sa valil. - Áno.
Skoro ako lavína.
Takže to ani nebola lavína.
Pohľadom som vás skontroloval
a ke som si bol istý, že ste v poriadku, bežal som pre pomoc.
Prosím? Vôbec to nedáva zmysel!
Vedel si, že sme v poriadku, tak si šiel pre pomoc?
Čo?
Stalo sa to veľmi rýchlo. Bol som zmätený.
Presne. Automatická reakcia.
No uistil som sa, že ste v poriadku
a až potom som šiel pre pomoc.
Tak sa to nestalo, Peter.
Billie, dokážem prijať tvoju verziu pravdy.
Prečo nedokážeš ty moju?
Pretože moja je pravdivá a nie hlúpa.
- Nebola si tam so mnou! - Presne!
Presne tak. Bola som pri stole s našimi deťmi.
Páči sa mi, ako ma nútiš povedať,
že to, čo sa stalo tebe, sa stalo aj mne.
Dobre.
Pete, často sa stáva,
že ľudia, ktorí prežijú autonehodu,
si pamätajú detaily úplne inak.
- Prestaň to riešiť, Zach. - Prepáč.
Doriti.
Po te sem na chvíľu.
Prepáčte. Máme len jednu otázku.
Billie, nie.
- Áno. - Nie.
Môžete povedať... Rozprávala som sa s našimi priateľmi
o zážitku z obeda, pamätáte?
Ke sa prihnala tá lavína...
Mohli by ste povedať, čo sa stalo potom?
Môžu to povedať.
Hovorila som o tom a chceli to vedieť.
Môžu to povedať, však, Pete?
Iste.
Pravdu.
Ocino utiekol.
A Finn?
Ty si to tiež myslíš?
Dobre.
Dobre, chlapci. čakujem.
Môžete ísť dopozerať tú komédiu.
Sú to úžasné deti.
Uvedomuješ si, že si im mohla spôsobiť traumu?
Kto? Ja?
Hlavne, aby si mala pravdu, že?
Nie, chcem, aby si to pochopil.
Nie, chceš mať pravdu.
Gratulujem, Billie, vyhrala si. Máš pravdu.
Všetci môžeme Billie zatlieskať.
Hej, Pete?
Opustil si svoju rodinu!
V tom mám pravdu!
Dnes pôjdem na svah sama.
Dobre.
Môžeš si spraviť program s chlapcami.
Áno, dobre.
Možno sa stretneme na svahu.
Videla som reklamu na alpskú bobovú dráhu.
Chlapcom by sa to páčilo.
Je v tom rezorte pre rodiny,
ktorý je 20 minút odtiaľto.
Skvelé.
- Iste. - Výborne.
Kocháš sa?
Ahoj.
Nie. Ja len...
A kde máš zvyšok tímu?
Dnes pôjdem na svah sama.
Dobre.
Dobrodružstvo.
Úplne sama.
Áno. Dobrodružstvo.
Zábava. Úplne sama.
Áno. Zábava.
Chceš sa zabaviť?
Áno.
Zábava.
Dobre.
Po .
Rad sa končí asi tu.
Nie, tento nie je pre teba.
Prepáčte.
Áno. Áno.
Skvelé. Ešte raz v aka za pomoc.
Dobrodružstvo, áno?
Teraz? Zábava?
Áno. Všetko. Presne.
Idete aj vy?
Áno. Idem.
Skvelé.
Zaujíma ma jedna vec.
Dobre.
Máš zaujímavý sexuálny život?
Čo? Prepáčte?
Máš zaujímavý sexuálny život?
Nie. Nepýtam sa to, aby ste to zopakovali.
Sme na verejnosti, ak ste si nevšimli.
Tento ročník nevie po anglicky.
Vy idete priamo na vec, že?
Prepáč. Len nemám rada okolky.
Áno, rozumiem.
Ani ja ich nemám rada.
- Pripadáš mi... - Ako?
Trochu neskúsená.
- Ja? - Áno.
Nie, nie.
To by ste sa čudovali.
Na vysokej som mala kopec frajerov.
Vedela som sa obracať.
Poriadne som si užila...
To nemám rada.
Nikto to nemá rád.
Robím iba to, čo sa mi páči.
Masturbujem.
Každý deň.
To je niečo pre mňa.
A spíte s hosťami...
Áno, to mi vyhovuje.
Ale ste vydatá, však?
- Ste? Je to tak? - Áno.
Ako to celé zvládate?
S vaším pánom Charliem
a kýmkoľvek alším...
Jednoducho. Zimy trávim tu
a v lete som na farme s manželom.
- A vášmu manželovi to nevadí? - Nie, môj manžel.
- Čo? - Môžeme si podať ruky?
Mala by som o tom povedať manželovi? Alebo ty?
Čo tým myslíte?
Naše telá sa dotkli. Bolo to intímne.
Prosím vás.
Prečo? Príde ti to absurdné?
Ke sa spoja tieto časti tela, žiaden problém.
Pretože je to veľmi...
Ale iné časti, to nie.
Nie.
Telá sa dotýkajú, výnimočné časti.
- Áno, sú výnimočné. - Preboha.
Čo spravíme? Boh sa hnevá na nebesiach,
- musíme sa rozviesť. - Nie, o to nejde.
Naše telá sa o seba obtreli.
Je to povera.
Nie je.
Z podania ruky sa nenarodia deti, však?
- Prosím ťa. - Nuž.
- Sex tiež vždy nerobí deti. - Viem.
Nepotrebuješ sex, aby si mala deti.
Samozrejme, že nie, ale...
Môžeme to nechať tak, prosím?
Vo vzťahu ide o to,
aby sme boli na jednej lodi, nie?
Je ako plavba,
obaja musíme byť na jednej lodi.
Ja si plavby vyberám.
Samozrejme, áno. Ale...
Som šťastná.
Si šťastná?
Áno.
Dobre.
Áno.
Si šťastná so svojou plavbou...
A ja som so svojou.
- Dobre. - Áno.
Áno?
Áno. Povedala som "áno".
Povedala som "áno". Áno, áno.
- Dobre. - Áno.
Som trochu ubolená.
Pán Charlie je zviera.
Dobre, sme tu.
Nemôžem sedieť.
Guglielmo bude tvoj inštruktor.
Počkať. Čo? Kto bude čím?
Dovi. Zabav sa.
Pripravená?
Neviem.
Tadiaľto.
Je to tu super.
Áno. Prečo nebývame tu?
Áno. Je tu fajn.
Je to tu iné.
Neviem, či lepšie. Ale iné.
Finn! Tu je to!
Po me.
Takže.
Áno.
Aké je prvé pravidlo?
Vôbec netuším. Neviem...
Káva.
Dobre.
Buongiorno.
Buongiorno aj vám.
Charlotte vyslovila vaše meno veľmi rýchlo.
- Nezachytila som... - Guglielmo.
Je veľmi jednoduché.
"Gu" ako Google, "gli" ako vy, "elmo" ako helma.
Ja...
Môžeš ma volať "G".
- G. - Áno.
G.
Aby bolo jasné, dnes som si inštruktora neobjednala.
Chcela som si zalyžovať sama.
Pretože mi to ide celkom fajn.
A prečo zostať len pri "fajn"?
- Nie, ja... - Dá sa to aj lepšie, nie?
Áno, samozrejme, dá sa.
Dobre. Vidíš túto kávu?
Áno.
Je celkom fajn. Áno.
Nuda. Že?
Mám ju podržať?
Áno. Ale...
Áno.
Alpská káva.
Lepšia.
Áno, asi lepšia ako fajn.
Áno.
Dobre.
Oveľa lepšia ako fajn.
- V aka za lepšiu ako fajn. - Nemáš za čo.
Cením si to. Už pôjdem.
Počkaj, Billie.
Niečo ti poviem, dobre?
Dobre.
Trochu si zalyžujeme spolu
a potom, ak budeš chcieť pokračovať sama,
pôjdeš.
Dobre.
Dobre, G.
Áno. Tľapnime si na to.
Áno.
Finn, povoľ brzdy!
Ísť pomaly nie je zábava!
Si príliš blízko!
No tak! Tvoj brat je aleko vpredu!
Varoval som ťa. Idem!
Oci, prestaň!
Už ťa dobieham!
Trochu ťa ťuknem, dobre?
- Nie. Nerob to! - Čo?
Nerob to!
Dobehnem ťa, Finn! Už ťa skoro mám!
- Nerob! - Dýcham ti na krk, chlapče!
Nerob!
Máme pravidlá. Nemôžete sa zrážať.
Nie, prepáčte.
Viem, ledva som sa ho dotkol.
Majú tu aj tobogan.
Herňu.
Krytý minigolf.
Veľa atrakcií.
Máte na niečo chuť?
Je mi to jedno.
Čo sa deje?
Máme pocit, že tu nechceš byť.
Samozrejme, že chcem.
Najradšej zo všetkého som s vami.
Viete?
Ide o tú bobovú dráhu?
No tak odtiaľ ocka vyhodili.
Pretože sa príliš dobre bavil.
No viete čo?
Pokúsme sa uzavrieť tento deň pozitívne.
Vyberte si, čo len chcete.
No tak. Môžeme ich vyskúšať aj viac.
Môžeme ísť na hotel a pozerať telku?
Jasné.
Dobrý nápad.
Áno!
Dobre!
Čo na to povieš?
Mám celkom dosť.
Ale stálo to za to?
Áno.
Ako sú na tom tvoje lýtka?
Poriadne ich cítim.
- Áno? - Áno.
Dobre.
Možno si ich môžeš vyzuť.
- Áno. - Aspoň na 10 minút.
Pravá lyžiarka ma dosť omína.
Bolí ťa tu, že?
Áno.
Občas ľu om
pomasírujem lýtka alebo tak, vieš?
Iba občas?
Áno. Niekedy to robím.
Naozaj?
Áno, na uvoľnenie stuhnutých svalov.
Odporúča sa to.
Naozaj?
Ak sa to odporúča, tak áno.
- Iste. - Dovoľ mi.
Áno.
Prepáč, som spotená.
Nevadí.
Máš pekné chodidlá.
Takže...
Som zvedavý.
Áno.
Kto je Billie?
Čo?
Prečo sa smeješ? Chcem to vedieť.
Znie to ako...
"Kto"? Ako na to odpovedať?
Som veľmi sebaistý,
no nebojím sa priznať, ak sa mýlim.
Rýchlo sa zaľúbim. Dostávam sa z toho pomaly.
A milujem maľovanie.
Ide mi to veľmi dobre.
Neviem spievať, no to mi nebráni,
aby som si každý deň nespieval.
Lyžovanie je moja vášeň,
no učenie ma napĺňa.
Žijem pre ten pocit, ke sa ľudia sami prekonajú.
Som jediný syn slobodnej mamy,
ktorá je mojou hrdinkou.
To je milé.
Takto odpovedám ja.
Vieš...
Nemusíš sa so mnou podeliť o to, kto si.
No musíš mi sľúbiť.
Čo?
Sľúb mi, že sa nebudeš smiať,
ak sa ti niekto bude chcieť venovať naplno.
Sľubujem.
Dobre.
čakujem veľmi pekne.
Prepáč. Scusami. Prepáč, ak som...
Neospravedlňuj sa.
Urobila som presne to, čo som chcela.
Áno. A teraz chcem ísť lyžovať.
Áno.
- Áno. - Dobre.
Dobre.
Ale aby ti bolo jasné...
Ak by som chcela, pretiahla by som ťa tu a teraz.
No neurobím to. Ani by som to nespravila.
Toľko o sebe ešte viem.
Aby som ti odpovedala na tvoju otázku.
Božemôj.
Nič mi nie je.
Moje rukavice.
Aký si mala deň?
Skvelý.
Skvelé.
Aj ja s chlapcami.
Dobre.
Užili sme si na dráhe.
Skvelé.
Vtipné.
Dobré ráno.
Ahoj.
Dobre ste sa vyspali?
Áno.
Ideme...
My sme len...
Radšej by sme zostali tu.
- Dobre. - Áno.
Zach sa k nám chcel pridať.
Rosie si dlhšie pospí, takže...
Skvelé.
Dobre. Zabavte sa.
Stretneme sa na večeri?
Niekde v meste?
Iste.
Napíšem vám.
Dobre.
Super.
Dobre.
Užite si deň.
- Dobre. - Aj ty.
Ahoj.
Aj mne sa páčia mopslíky. Nemajú chybu.
To asi neprekonám.
Super!
Teda...
Nie je to skvelé?
Božemôj! Pozri sa na to.
Hotový šetrič obrazovky.
Ako z plagátu.
Teraz ma trápi len jediná vec.
Dobre.
Jediná povinnosť.
Zísť dole.
- To je ono. - Áno.
- Ži, ako najlepšie vieš. - Áno.
Presne.
Každý deň je všetko, čo máme.
- Presne tak. - Však?
To si píš.
Doriti!
Idiot!
Vyzerám v pohode?
Asi áno.
Myslíš, že mám otras mozgu?
Nie, nemyslím,
pretože si nevracal.
Nie, nie.
Nebolo mi zle.
Opakujem sa?
Neviem.
Párkrát si sa ma opýtal, či si v pohode.
- Iba to? - Áno.
Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
Áno.
Moja priateľka vás pozdravuje.
- Áno. - Dobre.
Páči sa jej, ako sa nesiete.
- To je milé. - Áno.
Áno, kde...
To je milé.
Božemôj.
Myslí si, že ste najlepšie upravený muž v celom bare.
čakujem.
Áno.
Dobre.
To je dobré, nie?
Pozrime sa.
Čo by sme...
Objednáme im pitie?
Pôjdeme sa s nimi porozprávať?
Čo sa mňa týka, s Rosie...
Nie. Nie. Jasné.
Mám veľmi atraktívnu priateľku,
- nechcem si to u nej pokaziť. - Bože, nie, máš pravdu.
- Presne. - Áno.
Zmenila mi život a ja ju milujem...
To rád počujem.
Milujem to.
Celé sťahovanie do Európy...
Neviem, či chcem byť naozaj tak aleko od rodiny,
trvá na tom, že nechce mať deti, ale ja...
Jasné.
Neviem.
Nateraz nám to takto vyhovuje.
Páni.
Vôbec mi to nevadilo.
Áno.
Ten pocit som nezažil už dlho.
Tiež som bol dobrý vo flirtovaní.
Vážne?
Veľmi dobrý.
Máš to v sebe.
- Áno? - Áno.
- Stále? - Naozaj.
- Ahoj. - Opäť ahoj.
- Prepáčte. - Ahoj.
Neboli ste to vy.
Prosím?
Neboli ste to vy.
Nepáčilo sa jej, ako ste sa niesli.
Bol to on.
Ten muž v zelenom.
- Aha. - Prepáčte.
Ako sa voláte?
Dovi.
Má pravdu.
Je to fakt kus.
Môžem byť k tebe úprimný?
Podobáš sa naňho.
- Nie. - Áno.
No tak. O nič nejde.
Vážne. Som v pohode.
Som v pohode.
Úplne.
Chceš si ešte zalyžovať?
Nie.
Pokračujme v pití.
Billie?
Áno?
Ahoj.
- Ahoj. - Idete hore?
Áno. Ideme.
Nevadí, ak sa...
Vôbec. Pridaj sa. Určite.
- Mami. - Áno?
Môžeme ísť hore sami?
- Iste, ak chcete. - Áno, po me.
No počkáte ma hore, dobre?
- Áno. - Dobre.
Pozri sa.
Dychvyrážajúce.
Slnko trochu vykúka.
Ako sa máš?
Asi lepšie.
Neviem.
Prepáčte nám
ten výstup, ktorý sme vám vtedy predviedli.
Ešte sme sa nepoznali.
Prečo sa ospravedlňuješ?
Nemala som do toho zapojiť aj deti.
To nebolo múdre.
No aj tak sa nemusíš ospravedlňovať.
To, čo spravil, bolo choré.
Áno, ale...
Nemala som naňho tak útočiť.
Prežíva obdobie smútku.
Ťažké. Pred ôsmimi mesiacmi mu zomrel otec.
Ľudia umierajú. To sa stáva. Je to smutné.
No to neznamená, že môže utiecť ako zasraný zbabelec.
Nič mu nedlhuješ.
Máš právo byť nahnevaná.
čakujem.
Niečo ti poviem.
Ak by mi to niekedy spravil Zach, kopla by som ho do gulí
a dala by som mu zbohom.
Jasné ako facka.
Nuž...
Nie som si istá.
Nie, vážne.
Jasné ako facka.
Koľko máš rokov?
Tridsať.
Sme doma.
Áno.
Hej, zelený muž.
V pohode.
Idiot.
- Ahoj. - Ahoj.
Si v pohode?
Musíš ísť na vzduch.
Je tu poriadna nuda.
- Však? - Áno.
Dobre.
Mali by sme ísť. Už je skoro sedem.
Dobre.
- Je čas na pizzu. - Nie.
- Alebo na kávu. - Nie.
Musím si nechať miesto
na večeru s rodinou.
Áno.
Pred tým, ako za nimi pôjdeš, asi by si mal niečo zjesť.
Milujem svoju rodinu.
- Viem. - Jasné?
- Viem. - Naozaj.
Viem.
Dlho sme sa o ne ani nesnažili.
O deti.
Tak sme skúsili oplodnenie.
Povedali sme si,
že ak veda chce, aby sme boli rodičia, tak nimi budeme.
Ak nie, nevadí.
A veda z nás spravila rodičov.
Máš nádhernú rodinu.
Prídeš o rodiča a zrazu ti to dôjde.
Naozaj chceš vedieť, aký si starý?
Pozri sa na svoje deti.
Menia sa každý deň.
Starneme.
Nemôžeš zabúdať na seba.
To sa stáva.
Mysli aj na seba.
Viem.
Pete.
Po sem.
Pete...
Kúpime ti kávu.
Viem. Práve som to vravel.
Však?
- Áno. - Po .
Držím ťa.
Mňam.
Tvoje?
Nie som veľmi hladná.
Už si jedla?
Lebo ja nie, aby som vládal.
Takže som hladný.
Dobre.
Mami, kartu.
V aka.
Billie? Stoj.
Môžem niečo povedať, prosím?
- Ja... - Môžem?
Pete, asi by si nemal.
Nie, ja len...
Práve teraz by si vážne nemal.
Prosím. Dovoľ mi...
Billie, počúvaj ma.
Stalo sa to
tak, ako si vravela ty.
Utiekol som.
Nechápal som to.
Nechcel som to spraviť.
Nie je pravda, že som to nevidel.
Vidím to tak aj ja, Billie.
Aj teraz. To, ako sa na mňa pozeráš.
Ako sa na mňa pozerajú naši synovia.
Je mi z toho zle.
Bál som sa, že ak to poviem nahlas, bude to pravda.
Som sebecký zbabelec.
Schopný...
Toto si mal povedať pred štyrmi dňami.
Namiesto toho si zo mňa spravil idiota.
Akoby to bola moja vina.
Nedokážem zastaviť lavínu.
Nikto ťa o to nežiada. Prečo to vravíš?
Ja len chcem, aby si ju prežil s nami.
Dobré ráno.
čakujem.
Dobré ráno.
Vyzerá to, že nám napadla kopa snehu.
Pôjdeme na vrchol kopca?
Dáme si poslednú jazdu? Porazíme Beštiu?
Áno, iste.
Znie to dobre? Porazíme Beštiu?
Iste.
Ak sa nerozhodnem ísť do Švajčiarska.
Neznášam lyžovanie.
- To nie je pravda. - Finn.
Nevieš, ako sa cítim.
Je hlúpe a je mi zima.
Človek zmokne a pády bolia.
Vyzliekanie na záchode trvá večnosť.
Ľudia sú hlúpi.
Nepozerajú sa, kam idú, takže sa stále bojíš, že zomrieš.
A treba mi ísť na záchod.
Hej.
To nič, chlapci.
To nič. Sme celí.
Som pri vás.
Asi mám už dosť.
Po me to zabaliť.
Dáme si horúce kakao?
- Zohrejeme sa? - Áno.
Zlato, čo keby si šla napred?
Počkáme ťa dolu pod svahom.
Po te, chlapci.
Kde je?
Pete!
Peter!
Zostaňte tu.
Oci!
Nikam necho te.
Peter!
Ahoj.
Si v poriadku?
Robím to pre chlapcov.
Aby sa na teba pozerali inak.
Ale čo sa týka nás dvoch,
ak sa ti nepáči, ako na teba pozerám,
tak mi ukáž zmenu.
Ukáž mi niekoho, kto tu chce naozaj byť.
Ale ja chcem.
Myslím v každej chvíli, Pete.
Pretože ak to nedokážeš,
môžeš zase skráčať dole sám.
Nie, som tu.
V každej chvíli.
Tak ma zachráň.
Čo sa stalo?
Si v poriadku?
Áno. Nič mi nie je.
Je v poriadku.
Zabudla som si tam lyže.
Dobre. Fajn.
Fajn.
Chlapci, spomaľte.
Pozor!
Hej!
Kým sa nestretneme v inom živote.
To hovorí tebe?
Áno, je to môj inštruktor lyžovania.
Nevedel som, že si si ho najala.
Áno, vravela som ti to.
Naozaj?
Počkaj, čo?
Hashtag, odmietame odísť.
- Ahoj! - Ahoj!
Hashtag, neodchádzame.
Bože.
- Už mám toho dosť. - Čo je na tom také vtipné.
- No teda. - Ahoj.
- Šťastnú cestu. - Aj vám.
Radi sme vás videli.
Preklad: Lucia Hrúzová, Deluxe