Ne znam.
Eine srećna porodica! -Osmeh.
Osmeh. -Izuo si mi skiju!
Dušo, ne stavljaj to na njegovu skiju.
Stanite...
Gaziš mi skiju! -U pozadinu?
Tako?
Bliže jedno drugom?
Ne znam. -Momci, osmeh.
Podignite ruke ovako. Tako?
O, bože!
Fine!
Gaziš mi skiju! Prestani! -Momci!
Momci, razdvojte se.
A onda treba...
Momci, razdvajam vas.
Prestani!
Možeš li da ponoviš?
Hoće da stanem pozadi. -Ozbiljno?
Ne, ne. Pite, ostani gde si.
Ne slikaj. Čekaj da se spremimo.
Molim vas stanite pravo.
Gledajte u foto-aparat. -Pokušavam.
Samo se osmehnite.
Hajde, recite: "Austrija!"
Austrija!
Opet hoće da dignemo štapove.
Hoće da dižemo štapove.
Ne znam.
NIZBRDO
Malo je gužva.
Da, baš je živo. -Da, valjda je to doba dana.
I ja mislim.
Izvini.
Dušo, primećuješ li da ovde nema dece?
Malo je čudno, zar ne?
Možda je drugačiji period raspusta.
Možda.
Ovuda, ovuda.
Momci, budite mi na oku, molim vas.
Zdravo. Hvala. Prezivamo se Stanton.
Kome šalješ poruku?
Zaku.
Onom Zaku s posla?
Da.
Što ti šalje poruke? Sad ste prijatelji?
Ne. Ispričao sam mu za naš put
i on i njegova devojka, Rouzi,
takođe putuju kroz Evropu.
Ozbiljno? -U Amsterdamu su trenutno.
"Haštag bez plana".
Daj.
"Haštag živi punim plućima."
Haštag nađi bolji haštag.
Da. Tačno, da, ne, znam.
Haštagovi ne rade haštagove. -Tačno.
Haštag prestani da traćiš vreme. -Je li?
Na haštagove.
Možeš li da ostaviš telefon?
Završio sam. -Dobro.
Važi. -Hajde da samo budemo ovde.
Shvatam.
Zdravo?
Zdravo, ja sam Šarlot.
Imali ste dobar let?
Jesmo.
U koliko sati ste stigli?
Mislim u podne...
Hteo sam da skijamo pre prijave.
Izvinite što nisam bila tu da vas dočekam.
Šta imam za vas?
Vi ste...
Stantonovi. -Stanton.
Da, znam.
Mapa odmarališta. -Hvala.
Ključ-kartice. -Sjajno.
Zapravo, radoznala sam. Ima li još dece ovde?
Ne ovde.
U gradu Fisu, dvadesetak minuta odavde.
Tamo su sve porodice.
Ali ovde je bolje. Živo je.
Ibica Alpa.
I želećete da ludujete celu noć.
A sad, u Evropi smatramo da nije higijenski ići u kupaćem u saunu
pa su svi goli.
Ovde se ne stidimo tela.
Pričajte u svoje ime.
Ne, imate dobro telo. Slavite ga.
Dobro. Da.
Svakako ću to raditi.
Oboje.
Da. Ne. Bez sumnje.
Dobro. -Slavićemo ga.
Ja sam vam ovde prijatelj, ja?
Hoćete da mi budete prijatelji?
Naravno.
Onda smo prijatelji.
Sjajno. Divno.
Dobro.
Izvini.
Hvala ti.
Mnogo ti hvala.
Momci, okačite skijašku opremu da se suši.
Dečaci, prestanite.
Stavite sve to u fioke, važi?
To boli!
Da ti kažem nešto.
Njihovo deljenje kreveta biće propast.
Dušo.
Ne. Sad sam završio.
Zak je nastavio da mi piše.
Raspitivao se za Išgl i gde odsedamo...
Dobro, ali nećemo da oni dođu ovde "bez plana", zar ne, Pite?
Ne. Ne, ne.
Zato sam hteo da završim taj razgovor.
Dobro.
Vidi.
Našao sam tatinu staru kapu.
Mislio sam da je nosim na padinama.
Ne mogu da verujem.
Da bude ovde s nama.
To je tako slatko.
Sviđa mi se.
Da.
Izvini ako sam bio...
Zato smo ovde. Je l' tako?
Da.
Dobro je za sve nas.
Dobro.
Treba da stanemo. -Da.
Da? -Da.
Završio sam.
Dobro.
Dobro. Ozbiljno.
Ješće nam se jak doručak ujutru.
Da.
-Dobro.
Idem da se istuširam.
Važi.
Dobro.
Kuc-kuc.
Šta je?
Šta? Kako to misliš?
Šta?
Skidam se.
Rekla je da slavimo naša tela.
Znala sam da ćeš se zakačiti za to.
Da. Da ne izgubimo jedno drugo.
Dobra ideja.
Nije bio neki izbor
osim ovih nalepnica za školu
što neće baš usrećiti dečake.
Ne. Da.
Neće biti oduševljeni.
Dušo, nosićeš to ispod kacige, zar ne?
Da, da.
Da. -Za ispod.
Krećemo za pet minuta.
Spremite se.
Dobro.
Uspori, Fine!
Stani!
Moraš da čekaš ostatak grupe, važi?
Važi.
O, bože.
Drami.
Dušo, iskreno, to je samo faza. Moraš da pustiš.
Ne, znam.
Što više pričaš o...
Što više pažnje poklanjamo... -Tačno.
Postaće veći problem. -Postane problem.
Da, razumem. -Upravo.
Mora da se šališ.
Bravo, Eme. Ti si kao raketa.
Momci, evo šta razmišljam.
Treba da uzmemo samo supu sada,
a onda možemo da uzmemo ova ukusna peciva u 4 sata.
Tako ćemo biti gladni za večeru.
Zvuči li to kao dobar plan?
Možda da skijamo na Zveri posle ručka.
Hoću to, tata. -Da.
Nije teška. Izgleda kao crna, ali kad skijaš, crvena je.
Stvarno?
Američka plava.
Da. Nekoliko crnih staza su američke plave. Evropske crvene.
Zovu ih crne samo zbog prestiža.
Gde si to čuo?
Prosto znam.
Biće u redu. Možete vi to.
Šta kažeš da nađemo neki neutabani sneg?
A onda nađemo neke staze za vežbu, znaš za...
Rodeo?
Ne, Pite. Za...
To je kontrolisana lavina.
Da.
Je l' to u redu, Pite?
Da. Sve je u redu.
Mama?
Mama!
Pite?
Dobro ste?
Ludilo, a?
To je... Mislim, zar ne?
Ludo.
Da.
Ovi ljudi se smeju.
Svi ste dobro?
Zdravo.
Izvoli. -Počistićemo ovo.
Šta želite da poručite?
Ja ću uzeti supu.
Da.
Da uzmemo peciva kasnije?
Naravno.
Ali supu. Supu za sada.
Da.
Hvala.
Hej, hej!
Stani!
Molim te, pazi šta radiš.
U redu je?
Nije. Mogao si da mi prignječiš sina.
Dobro si?
Da.
Molim te. -Šta se ovde dešava?
Zaustavljaju se ne jako.
Šta se desilo?
Idemo odavde.
Idemo.
Sve u redu.
Treba ti pomoć oko pancerica?
Ne.
Šta bi? Ne razumem.
Nije gledao i gurnuo je tu stvar na njega.
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Dobro je.
Samo me je prepao.
Lepa si.
Hvala.
Da li bi mogao...
Samo sam...
Da. -Da.
Dobro. -Da.
Puno je.
Hoćeš li reći nešto o...
Jupi!
Moji dobri prijatelji!
Mislim da hoće da...
Ne, ne. Samo nam maše. Ćao.
Sad nas poziva da dođemo.
Dobro. -Na neki način.
Smislićemo izgovor.
Ne prihvatam nijedan razlog.
Dobro.
Da. To bi sad bilo nepristojno.
Mi smo s njom. -Dobro.
Sa ženom u belom. -Nismo.
Da. -Vaše belo vino i viski.
Hvala puno. -Savršeno.
I donesi još jednu turu za mene i moje prijatelje.
Ne. Dosta mi je. -Jedno je dovoljno.
Hvala ti. -Pametno je da sada uzmemo.
U baru bude ludnica. Ovo je Ibica Alpa, zar ne?
Tačno.
Ja ću da pijem ako ti nećeš. -Dobro.
Idemo u klubove.
Lepo.
Imaš slobodno veče?
Imaš dovoljno slobodnog vremena.
Naravno. Dovoljno da zajašem kitu kad god poželim.
Sjajno.
Lepo je imati vremena.
Imamo goste.
Čarli. -Zdravo.
Ćao.
Zdravo. Ćao. -Zdravo.
Ovo su moji prijatelji, Bili... -Da, ja sam Bili.
Moja žena, Bili. Ćao. -I Pit.
Baš sam pričala o tebi.
Sve najbolje, nadam se.
Naravno. -Da.
Šta je pričala?
Bilo je baš kratko. Mislim...
Tvoja je obožavateljka.
Da, pozitivno. Pozitivne stvari. -Da.
Rekla sam da mogu da zajašem kitu kad god hoću.
Je li to...
Tako je. To je rekla.
Tačno.
Dobro, samo sam mislio...
Mislio sam...
Šalim se.
Zašto? Misliš da ćemo se venčati?
Ne! Zaboga, ne!
Dobro.
Nisam mislio da ćemo se venčati. Samo,
imali smo baš lep dan danas zajedno...
Hoću da idem.
Samo, znaš...
Odakle se vi znate?
Pa, ja... Odavde.
Da. Došao sam u nedelju i ona me vodila u obilazak.
Da, ali brzo učiš.
Brzo.
Jeste li imali lep dan na planini?
Imali smo sjajan dan. Odlične uslove.
Pravo alpsko iskustvo.
Da. -Pa,
zamalo da svi umremo u lavini.
Šta?
Ali, da, bilo je sjajno. -Bili.
Bilo je fantastično.
Bili, stani. Mislim, jeste postojao trenutak.
Bila je lavina.
Gospode.
Jebeno!
Ne, mislim... -Da.
Na trenutak je delovalo opasno.
Stani malo.
Jedan duži trenutak delovalo je neverovatno opasno.
Ozbiljno. -Dobro.
A onda se završilo i bilo je u redu.
Svi smo bili dobri.
Deca su se baš uplašila.
Naravno.
Bez sumnje.
To što su videli bilo je...
Strašno za njih. Apsolutno.
Da.
Ali mi smo ovde, a oni gore gledaju film.
Družimo se.
I valjda,
emotivno, prošli smo mnogo toga u poslednje vreme.
Meni je tata preminuo pre osam meseci.
Da.
Dešava se. -Šteta.
Mnogo toga se desilo.
Onda smo došli ovde.
I zato smo tu.
Onda, samo budimo tu.
Dobro. -Za ovde.
Za ovde. -Za ovde.
Moj otac je bio turistički agent 30 godina.
Nikada nije otputovao nigde.
Njegovo znanje o svetu zasnivalo se samo na istraživanju.
Kad se penzionisao zajedno s dobrim drugarom,
dobili su izvanredan set rezbarenih čaša.
Imao je posebnu policu na kojoj ih je držao
i čak kad bismo mi došli u goste, ne bi ih iznosio.
Ne znam za šta ih je čuvao.
Možda ni za šta.
Ali kad sam se vratio za sahranu, video sam se s Hjuijem.
Taj tatin prijatelj. -Da.
Dobro.
Nazdravili smo tati istim tim čašama
kod Hjuija.
I posle ih je ubacio u mašinu za sudove.
I pitao sam ga: "Da li ih koristiš svaki dan?"
Znate šta mi je rekao?
"Svaki dan je sve što imamo."
Da.
Moćno. Moćna stvar.
Meni, znaš,
danas je bilo danas.
Za danas.
Danas!
Da.
Ipak, mislim da treba da prijavite obezbeđenju odmarališta.
Da. Bar da budete mirni.
Odlična ideja.
Da, to hoću da uradim.
Da. -Je l' da?
Sjajno. Sjajna ideja. -Da.
Da. -Da. Momci.
Hoćemo da uložimo žalbu.
Da?
Desila se lavina...
Uzrokovala je uzbunu.
Kontrolisana lavina iz Cvelferkopfa, da.
Kažete da je kontrolisana, ali treba da znate
da su se ljudi izbezumili.
Ali svi su bili bezbedni?
Zapravo, ne znamo to.
Ja mogu da vam kažem.
Svi su bili bezbedni.
To je sjajno. Odlične vesti.
Jer nam znači da to čujemo.
Moram samo da kažem...
Ne razumem zašto nije bilo nikakvih upozorenja nigde.
Bilo je upozorenje. -Šta? Gde?
Okačeno kod liftova, gondola, hotelskih recepcija, restorana, radnji,
barova, automata za sokove, toaleta.
Ne znam šta da vam kažem. Nijedan nismo videli.
Pa...
Je l' to nije tačno?
Možda...
Bože. Možda sam video nešto
što je pominjalo uslove na snegu.
Da. Bili su svuda.
Znači, ti si ga video?
Bilo je mnogo...
Video sam jedan znak.
Bilo je...
Stani.
Ne, poenta je...
Šta je poenta? -Evo.
Šta je poenta?
S upozorenjem ili bez,
videli ili ne,
voleli bismo da priznate da je to loše sprovedeno.
Sprovedeno je savršeno.
Nije.
Jeste. -Nije!
Nemoguće da je tako trebalo da bude.
Da, upravo tako. -Ne!
Sneg je prekrio sve tanjire.
Mislim da ovo niste shvatili.
Ovo je bio stresan događaj za našu porodicu.
I, gospodine, ne bih da ovo postane pravna stvar među nama.
Ne bih. -Bili.
Ne, ne želim... -Znam, ali...
Kažem da ne želim.
Nismo u Americi gde tužite jer vam je kafa vrela.
Nosi se. Ja sam advokat.
Dobro. Čuli ste našu žalbu.
Da, neko treba to da čuje.
Hvala vam na vremenu.
I "bez hvala vam na vremenu" od mene.
To je sigurno.
Ja ću, važi? -Važi.
Kakav kreten, a?
Da.
Ko je kreten?
Čovek koji je navodno glavni.
Taj.
Da, veliki kreten.
Imaš li...
Da.
Tako? -Hoćeš tako da snimaš.
Eto.
Koliko voliš da putuješ sa mnom?
Ovoliko.
Mama.
Šta je?
O, bože.
Pite?
Šta? A, dobro.
Bože. -Da budim Ema?
Da.
I nemoj da gledaš ljude dok spavaju. Ne volim to.
Moramo da idemo.
Gde idemo?
Idemo li na drugu planinu?
Još bolje. Biće sjajno.
Tatino iznenađenje.
Trebalo bi da uzmem nešto sa švedskog stola.
Kasnimo.
Umirem od gladi.
Idem da uzmem malo voća.
Ne, bićemo dobro.
Tata! Auto!
Možete li da otvorite prtljažnik?
Ovde smo. Izvinite.
Stantonovi?
Da. To smo mi. -Zdravo.
Samo što nisu otišli.
Izvinite. Uspavali smo se.
Hajde, momci. Idemo.
Idemo na heli-skijanje. Koliko je to strava?
Fenomenalno!
Da. Poklon od tate. Tata se setio.
Tako sam gladan.
Kad budemo na neutabanom snegu, zaboravićeš na to.
Možda imaju proteinsku štanglicu ili nešto.
Imate li štanglicu?
Da. Imamo štanglu.
Šta?
Stvarno bi trebalo da se ukrcamo. Molim vas.
Hoćemo li imati uvod?
Da! Možemo to usput!
Molim vas, dođite!
Gde mi je rukavica?
Tek tako ćemo da idemo?
Treba li da znamo još neke informacije?
Kao na primer?
Rešićemo sve kad se ukrcamo!
Mama! -Šta je?
Ne mogu da nađem rukavicu!
Zašto si tako glup?
Ne. Dođite ovamo na kratko.
Dođite ovamo.
Momci, šta ne radimo?
Ne vređamo ljude.
I šta sad treba da kažeš, Fine?
Izvini.
Bravo, Fine.
Stani, Pite. Nije bravo.
Pogledaj ga u oči sada i reci mu jasno i glasno
da može da te čuje i razume.
Izvini!
Treba da krenemo! -Eto!
Molim vas!
Stvarno moramo da krenemo!
Vreme može da se promeni!
Dobro. Samo mu nema rukavice.
Čekajte. Šta? Kako da se promeni?
Idemo!
Svaki dan je sve što imamo!
Razumem, Pite, ali on nema rukavicu.
Nema nam rukavice,
a ona je upravo pomenula promenu vremena.
Imaju rezervnu rukavicu! Da!
Imate li rezervnu?
Ne znam! Pođite! Molim vas!
Mora da imaju!
Upravo je rekla da ne zna!
Neka pozajmi tvoje!
Šta? Onda će meni biti hladno, Pitere! -Dobro!
Neka pozajmi moje!
Odleteće mu! Ne odgovaraju mu!
Imate li rezervne rukavice?
Proteinske štanglice?
Bili, dao sam dva soma na ovo!
Svesna sam toga, Pite! -Dobro, idemo!
Hajde da se provedemo.
Hajde!
Šta? Ne!
Pite, stani!
Ne ostavljaj nas!
Nema nam rukavica!
Deca umiru od gladi!
I pomenuli su da se vreme menja!
Ulazite u kola!
Treba li ti pomoć, mama?
Ne, hvala ti!
Sigurno?
U redu je!
Ulazite u auto!
U auto!
Evo tvoje rukavice, dušo.
Dobro.
Dobro. Pa, još uvek imamo ostatak popodneva.
Za šta ste?
Za plažu?
Ako smažemo sve ovo, imaćemo sat,
sat i po na planini.
Mislim da nećemo dalje da srljamo danas.
Odmaraćemo se popodne.
Možemo da sedimo kraj vatre i pravimo kokice.
A možda kasnije možete da gledate film,
a ti i ja da imamo vreme za sebe.
Sviđa mi se ta ideja.
I meni.
Da. Mislim da je pametna. -Da.
Voće.
Momci, uzmite voće, molim vas.
Mogao bih nešto da uradim, ali mi je žao mame.
Dobro, izvini.
Zar me ne voliš?
U vozu smo! Sad u Austriji...
Strava. Da dođete na večeru?
Siguran si? Je l' to u redu?
Potpuno. Bili bi volela da vas vidi!
Hoćeš da kažeš da su se samo pojavili?
Ne. Bili su blizu i zvali su.
Tek tako su zvali?
Bili, da, zvali su.
Kad? Kad su zapravo zvali?
Kad? -Da. Kad?
Dok sam bio u kupatilu.
Znaš Zaka.
Ne. Zapravo, ne znam.
Ne znam Zaka, Pite. Ne dobro.
Ne kao što ti znaš svog kolegu.
A svakako ne znam tu ženu.
Izvini. Nisam znao kako da izbegnem poziv.
Možemo li da pomognemo?
Ne. Sedite. -Ne. Sve u redu.
Samo se opustite.
Nadam se da vole šargarepu i krekere.
Izvini, trebalo je...
Da, ali sada ne možeš.
Dobro.
To izgleda tako dobro.
Stvarno?
Dobro.
Da čujemo o tom putovanju.
Koliko se sećamo,
bilo je legendarno.
Po onome što sam video, da.
Bilo je intenzivno.
Obišli smo tri zemlje za četiri dana.
U utorak smo doručkovali štrudlu u Dizeldorfu
i do podneva smo šetali kraj Rajne u Francuskoj.
Čoveče.
I možda smo uzeli neke "čurke"
jedan od tih dana.
Zvuči li čudno kad ja kažem?
Ne. Sviđa mi se kako si rekao. -"Čurke"?
Zvučim kao narkos?
Čurkice. -Čurke.
Čurke. Samo čurke. -Čurke. Jeli smo čurke.
Jeli ste čurke?
Da. Jeli smo čurke. -Jesmo.
Shvatila sam.
Poenta ovog putovanja
bila je da izađem iz zone komfora
i da pratim Rouzi,
i to sam radio,
i napustio sam sve ovo...
Nisi napustio. Proširio. -Proširio.
Da. -Da, izvini. Proširio sam.
Svoj svet. To je pozitivno.
Dobro. -Da.
Da.
Znate kako se slepima pojačaju ostala čula?
Tačno. -Da.
Tako je biti sa Rouzi. Ali nisam morao da oslepim.
Dušo.
Ozbiljno.
Zovem je Majstorica Rouzi.
Stvarno.
To je tako dobro za mene, jer ti me znaš.
Znam.
Normalno idem u hotele i...
Znaš? Rum-servis, uštirkana posteljina. -Da.
Da, da.
Za doručkom mislim: "Gde ćemo da večeramo?"
A pre odlaska u krevet, mislim:
"Sutra da doručkujemo na istom mestu
jer imaju tu jednu stvar koju volim."
Eksperimentišemo s novim. -Hvala ti.
Baš je dobro da živi tako.
Moraš tako da živiš.
Znam da neću da menjam.
Upravo smo otkrili želju da delimo živote na neki način.
Radi se o putovanju, avanturi.
Ne vidimo sebe s decom,
radi se o življenju zarad nas samih.
Haštag bez plana.
Sviđa nam se to.
To je Rouzi smislila. Razbija s haštagovima.
Hvala. -Ti si ta.
Da. -Da.
To "bez plana" nas je dovelo ovde.
Nismo znali kakvo će nam biti veče,
a onda si ti poslao poruku i eto nas.
Da, nemamo ni povratne karte.
Ko zna šta je sledeće?
Pomalo znate šta je sledeće.
Jer radite u ponedeljak.
Tačno?
Naravno. -Kupićemo karte za povratak.
Moram da pokažem poslovni prostor u Kembridžu u 8.30, pa...
Da.
Šta je s vama? Jeste li se naskijali?
Da. Da.
Strava.
Imali smo trenutak koji je bio malo uznemirujuć.
Ali prevazišli smo to i sjajno se provodimo.
Bože.
Šta se desilo?
Samo jedan događaj kroz koji smo prošli.
Samo to. -To je sve.
Dobro je proći kroz događaje. -Upravo.
Dobro smo sad. Nije bilo ništa.
Nije tačno.
Ne. Dobro. Da. Dobro.
Pogrešna reč. -Uopšte. Bilo je nešto.
Da.
Sedeli smo napolju u restoranu
i čuo se glasan prasak.
I odjednom, zid snega se sručio niz planinu
i nije delovalo da će se zaustaviti.
Delovalo je kao da će nas ubiti.
Na trenutak.
Ne! Apsolutno ne.
Jer su i drugi ljudi isto mislili.
Ustajali su. Vrištali.
Ja sam vrisnula.
I deca su vrištala.
Jer je delovalo da je to kraj. Da ćemo umreti.
I pogledam Pita,
a on je skočio i zgrabio telefon.
Otišao je.
Pit je pobegao. Pit nas je ostavio.
Valjda u njegovoj glavi,
ostavio nas je da nas lavina zatrpa
jer je on mogao da se skloni,
a mi smo bili predaleko.
Mi smo bili s druge strane...
Ne znam.
Kako bilo, zagrlim decu
i samo čekam.
Čekam da umremo zajedno.
Izvinite.
I trenuci prolaze,
i, bože, još sam tu.
I deca prestaju da vrište.
I shvatamo da smo dobro. Dobro smo.
A onda se Pit vrati
i samo naruči supu.
Tako da...
To je strašno.
Da.
Mislim...
Mislim da u takvim situacijama...
Mislim da verovatno proradi instinkt za preživljavanjem.
Je l' tako, Pite?
Nisi imao vremena da razmišljaš. To je refleks.
Kada morski krastavac oseti pretnju,
brzo evakuiše sve svoje organe kroz rektum.
Kako sam mogao da pobegnem?
Šta? -U pancericama?
Kako je to moguće?
Možeš li ti da trčiš u pancericama?
Stani, šta?
Zak, možeš li ti da trčiš u pancericama?
Ne preporučuje se. -Dobro.
Odtrupkao.
Brzo odšetao.
Ne. Rekla si "pobegao".
Rouzi, možeš li ti da trčiš u pancericama?
Ne baš dobro, ali...
Eto ti. Upravo tako.
Bez obzira, ne bih ostavila porodicu da umre.
To je "eto ti, upravo".
Ne, niti bih ja. I nisam.
Samo što je ona rekla da jesi.
Zato što jeste.
Jeb'o te, Bili. Zašto...
I nisam vas ostavio da vas zatrpa.
Ne znam. -Pa, ja znam.
Bio sam tamo i video sam to drugačije.
Reci mi, Pite. Šta se desilo drugačije?
Molim te.
Sneg je nailazio. -Tačno.
Skoro kao lavina.
Sad čak i nije lavina.
Proverio sam vas pogledom,
i kad sam bio siguran da ste svi dobro, otrčao sam po pomoć.
Stani malo. To čak nema smisla!
Znao si da smo dobro pa si otišao po pomoć?
Šta?
Desilo se veoma brzo. Bilo je vrlo zbunjujuće.
Tačno. Reakcija preživljavanja.
Proverio sam da li ste dobro
i onda sam otišao po pomoć.
Nije se to desilo, Pitere.
Bili, mogu da prihvatim tvoju verziju.
Zašto ti ne možeš moju?
Jer je moja istinita i nije glupa.
Nisi bila tamo sa mnom! -Tačno!
Baš tako! Bila sam za stolom s našom decom.
Prosto obožavam što me teraš da kažem
da se ono što se desilo tebi, desilo i meni.
Dobro.
Pite, mnogo puta
učesnici u automobilskim nesrećama
potpuno pogrešno zapamte događaje.
Prestani da izbacuješ teorije. -Izvini.
Jebem ti.
Dođite na kratko.
Izvinite. Imamo samo jedno pitanje.
Bili, nemoj.
Da, da. -Ne.
Možete da kažete... Pričala sam našim prijateljima
o onom ručku, sećate se?
I kad je nailazila lavina,
i možete li da kažete šta se sledeće desilo?
Mogu da kažu.
Da im ispričamo priču, zanima ih.
Mogu da kažu, Pite?
Naravno.
Istinu.
Tata je pobegao.
Fine?
Misliš li i ti da se to desilo?
Dobro.
Dobro, momci. Hvala.
Vratite se svom smešnom filmu.
Sjajna deca.
Možda si ih istraumirala, znaš li?
Ja?
Samo ti je stalo da budeš u pravu.
Ne, samo hoću da raščistimo.
Ne, samo hoćeš da budeš u pravu.
Čestitam, Bili, pobedila si. U pravu si.
Dajte svi Bili jedan jebeni aplauz.
Pite?
Ti si ostavio porodicu!
Za to sam u pravu!
Provešću dan sama danas.
Važi.
Ti i dečaci možete u avanturu.
Važi.
Možda upoznamo nekoga.
Zapravo, videla sam letak za alpski rolerkoster.
Možda bi se to svidelo dečacima.
U porodičnom odmaralištu,
samo 20 minuta odavde.
Sjajno.
Naravno. -Sjajno.
Uživaš u pogledu?
Zdravo.
Ne, ne. Samo sam...
A gde je tvoj tim?
Danas provodim dan sama.
Odlično.
Avantura.
Samo za tebe.
Da. Avantura.
Provod. Samo za tebe.
Da. Provod.
Hoćeš provod?
Da.
Provod.
Dobro.
Dođi.
Mislim da je red ovde.
Ovo čekanje nije za tebe.
Izvinite.
Da. Da, da.
Sjajno. Još jednom, hvala puno na pomoći.
Avantura, zar ne?
Sad? Provod?
Da, da. Sve to.
Ideš i ti?
Da. Idem s tobom.
Sjajno. Da.
Zanima me jedno.
Dobro.
Da li si imala raznovrsna seksualna iskustva?
Šta? Molim?
Da li si imala raznovrsna seksualna iskustva?
Ne, ne. Nisam tražila da mi ponoviš.
Na javnom mestu smo. Samo kažem.
U tim godinama, retko se bakću s engleskim.
Ti si baš direktna?
Izvini. Samo ne volim proseravanje sve vreme.
Shvatila sam.
Nisam ni ja ljubitelj proseravanja.
Samo mi deluješ kao... -Kao šta?
Kao da nisi sve iskusila.
Ja? -Da.
Ne, ne.
Iznenadila bi se zapravo.
Na koledžu sam imala mnogo momaka.
Dobro sam se snalazila.
Mislim, odradila sam mnogo...
Ja ne volim to.
Niko to ne voli.
Ja radim samo ono što volim.
Ja masturbiram.
Svakog dana.
Jer to je za mene.
I seks s gostima...
Da, i to je veoma za mene.
Ali ti si udata. Zar ne?
A ti? Je l' tako? -Da.
Dobro. Kako se to uklapa u sve?
S tvojim g. Čarlijem
i s bilo kojim drugim s kojim...
Lako. Zime provodim ovde,
a leti, moj muž i ja imamo farmu.
I tvom mužu je to u redu? -Moj muž, pa moj muž.
Šta? -Možemo li da se rukujemo?
Treba li mužu da kažem za ovo? A ti?
O čemu pričaš?
Naša tela su se dodirnula. Imamo malu intimnost.
Molim te.
Zašto postoji taj apsurd?
Kad se ova dva dela naših tela dodirnu, ništa strašno.
Zato što je veoma...
Ali drugi delovi, o, ne.
Ne.
Tela se dodirnu, posebni delovi.
Da, posebni su. -Gospode.
Šta da radimo? Bog je ljut na nebu,
brak je sigurno gotov. -Ne to.
Posebni delovi su se trljali.
To je sujeverje.
Zapravo, nije.
Rukovanjem se ne dobijaju bebe.
Molim te. -Pa.
Ni seks ne mora da pravi bebe. -Znam to.
I ne treba ti seks da napraviš bebe.
Naravno, ali...
Možemo li da nastavimo dalje?
Hoću da kažem da u vezi
treba da budete usaglašeni, zar ne?
To je kao priča,
i oboje morate da budete u istoj priči.
Valjda ja stvaram svoju priču.
Naravno, da. Ali...
Ja sam srećna.
Jesi li ti srećna?
Da.
Dobro.
Da.
Onda si ti srećna s tvojom pričom,
a ja s mojom.
Dobro. -Da?
Da?
Da. Rekla sam: "Da."
Rekla sam: "Da." Da, da.
Dobro. -Da.
Malo me boli.
G. Čarli je životinja.
Dobro je, stigli smo.
Ne mogu da sedim.
A sad, Guljelmo će ti biti instruktor.
Stani. Šta? Ko će mi biti šta?
Ćao. Lep provod.
Jesi li spremna?
Ne znam.
Ovuda.
Ovo mesto je strava.
Da. Zašto nismo ovde?
Da. Lepo je.
Drugačije je.
Ne znam je li bolje. Samo drugačije.
Fine! Evo ga!
Idemo.
BERTAS I MURMLIS VUNDERLAND MI SMO PORODICA!
Pa.
Pa. Da.
Prva stvar za obuku je?
Stvarno nemam pojma.
Kafa.
Važi.
I tebi.
Šarlot je brzo izgovorila tvoje ime.
Nisam baš... -Guljelmo.
Vrlo je jednostavno.
"Gu" kao Gugl, "lj" kao ljubav, "elmo" kao mapetovac.
Možeš me zvati Gi.
Gi. -Da.
Gi.
Samo da razjasnimo, nisam se prijavila za instruktora.
Htela sam da provedem dan sama.
Jer pristojno skijam.
Zašto stati kod pristojnog?
Ne, mislim... -Može i bolje od pristojnog?
Naravno, ima i bolje od pristojnog.
Dobro. Vidiš li ovu kafu?
Da.
Pristojna je. Da.
Dosadna. U redu?
Da pridržim?
Da. Ali...
Da.
Alpska kafa.
Bolja.
To je bolje od pristojnog, pretpostavljam.
Da.
Dobro.
Mnogo bolje od pristojnog.
Hvala za bolje od pristojnog. -Nema na čemu.
Cenim to. Idem ja.
Dobro. Stani, Bili.
Znaš šta?
Da.
Malo ćemo da skijamo zajedno,
ako posle toga hoćeš da budeš sama,
budi.
Važi.
Dobro, Gi.
Da. Baci pet.
To.
Fine, druže, lakše s kočenjem!
Nije zabavno ako ideš sporo!
Preblizu si!
Hajde, druže! Tvoj brat je daleko ispred!
Upozorio sam te. Stižem!
Tata, stani!
Stižem te!
Čuknuću te, važi?
Ne. Nemoj! -Šta?
Nemoj!
Stići ću te, Fine? Stići ću te, brale!
Nemoj! -Tata ti je za petama!
Nemoj!
Mi postavljamo pravila. Nema sudaranja.
Ne, žao mi je.
Znam, ali jedva da sam ga čuknuo.
Da, vidimo, imaju stazu s toboganom.
Arkadne igre.
Mini-golf u zatvorenom.
Mnogo dobrih stvari.
Kako vam to zvuči?
Baš me briga.
Šta je bilo?
Ne deluje da želiš da budeš ovde.
Naravno da želim.
Najviše volim da provodim vreme s vama.
Je l' tako?
Je l' to zbog rolerkostera?
Dobro, tatu su izbacili s rolerkostera.
Zato što se tata previše zabavljao.
Znate šta?
Hajde da završimo ovaj dan u veselom tonu.
Vi izaberite nešto.
Hajde. Možemo više toga ako hoćete.
Možemo li samo da gledamo filmove u hotelu?
Naravno.
Sviđa mi se to.
To!
Odlično!
Šta kažeš na to?
Mnogo posla, a?
Ali odlično, zar ne?
O, da.
Kako su ti listovi?
Osećam ih prilično.
Je li? -Da.
Dobro.
Možda hoćeš da ih skineš.
Mislim da hoću. -Na 10 minuta.
Desna pancerica me posebno izluđuje.
Mogu ovde da bole.
Da.
Ponekad mogu ljudima
da izmasiram listove.
Ponekad možeš?
Da. Radim to.
Stvarno?
Da. Samo da opustim te napete mišiće.
Preporučuje se.
Stvarno?
Ako se preporučuje, da.
Naravno. -Dozvoli.
Da.
Izvini, malo sam znojava.
U redu je.
Imaš lepa stopala.
Pa...
Radoznao sam.
Da?
Ko je Bili?
Šta?
Zašto je smešno? Zanima me.
Zvuči skoro kao...
Pa, "ko"? Kako uopšte odgovoriti?
Imam samopouzdanja,
ali se ne plašim da priznam kad pogrešim.
Prebrzo se zaljubljujem. Presporo prebolim.
I volim da slikam.
I zapravo, veoma sam dobar u tome.
Ipak, ne umem da pevam, ali me to ne sprečava
da radim to svaki dan.
Skijanje je strast,
ali samo obučavanje mi hrani dušu.
Živim za to da vidim da ljudi iznenade sami sebe.
I jedinac sam samohrane majke
i ona je moj heroj.
Baš lepo.
Tako ja odgovaram.
Znaš,
ne moraš da mi kažeš ko si, Bili.
Ali obećaj mi.
Šta?
Obećaj mi da ti neće biti smešno
ako neko hoće da se bavi tobom.
Obećavam.
Dobro.
Mnogo ti hvala.
Izvini. Izvinjavam se ako...
Ne izvinjavaj se.
Uradila sam baš ono što sam htela.
Da. A sad hoću da skijam.
Da.
-Dobro.
Dobro.
Ali da budemo jasni,
mogla bih da se kresnem s tobom sada da želim.
Ali neću. I ne bih.
Toliko znam o sebi.
Kao odgovor na tvoje pitanje.
Bože.
Dobro.
Evo mojih rukavica.
Kako je prošao tvoj solo dan?
Sjajno. Da.
Strava.
Ja i dečaci smo se lepo proveli.
Dobro.
Proveli smo duže vreme na rolerkosteru.
Sjajno.
Baš je smešno.
Dobro jutro.
Dobro jutro, tata. -Dobro jutro.
Zdravo.
Svi ste dobro spavali?
Da.
Idemo li...
Samo ćemo...
Za sad ćemo ovo da radimo.
Dobro. -Da.
Zak je pisao da će nam se pridružiti.
Rouzi duže spava, pa...
Sjajno.
Lepo se provedite.
Da se nađemo za večeru?
Možda negde u gradu?
Naravno.
Poslaću ti poruku.
Važi.
Strava.
Dobro.
Dobro, momci. Lepo se provedite.
Važi. Hoćemo. -I ti.
Ćao. -Ćao.
Ćao.
Važi.
I ja volim mopse. Najbolji su.
Neću to prevazići.
Da!
Mislim,
koliko je ovo sjajno?
Bože! Vidi ovo.
Kao jedan od onih skrinsejvera.
Mi smo na razglednici.
Treba samo za jednu stvar da se pobrinem.
Dobro.
Samo jedna obaveza.
A to je da se spustim.
To je to. -Da.
Samo živi punim plućima. -To je to.
Da.
Svaki dan je sve što imamo.
Da, bre. -Je l' da?
Jebeno!
Sranje!
Idiote!
Delujem li ti dobro?
Da. Čini mi se.
Ne misliš da imam potres mozga?
Ne, mislim da ne
jer ne povraćaš.
Ne, ne.
Ne, nije mi muka.
Jesam li se ponavljao?
Ne znam.
Pitao si me više puta da li deluješ dobro.
Ali to je sve? -Da.
Ćao.
Zdravo. Ćao. -Ćao.
Da.
Moja prijateljica je htela da te pozdravi.
Da. -Dobro.
Sviđa joj se kako si obučen.
Baš ljubazno. -Da.
Da, gde...
Da. Baš fino.
O, bože.
Misli da si najdoteraniji muškarac u ovom baru.
Hvala ti.
Da.
Dobro.
To je u redu, zar ne?
Nabacuje ti se.
Šta da...
Da im pošaljemo piće?
Da odemo da pričamo s njima?
Što se tiče mene i Rouzi...
Ne, ne. Tako je.
Već dobacujem van svoje kategorije
i ne bih da to izgubim. -Ne, imaš dobru stvar.
Da. Skroz. -Da.
Ona mi je promenila život i volim...
To je lepo čuti.
Volim to.
Mislim, cela ta stvar sa selidbom u Evropu...
Ne znam želim li da budem toliko daleko od porodice,
a ona je prilično čvrsto rešila da neće decu, a ja...
Tačno.
Ne znam.
Ali za sada smo dobro.
Svidelo mi se to.
Da.
Odavno mi se nije desilo.
Bio sam dobar i u muvanju.
Stvarno?
Baš dobar.
Pa, imaš tu energiju.
Je li? -Da.
Još uvek? -Imaš.
Ćao. -Zdravo ponovo.
Izvini. -Zdravo.
Nisi to bio ti.
Šta reče?
Nisi to bio ti.
Nije joj se svidelo kako si obučen.
Nego on.
Onaj zeleni.
Da. -Izvini.
Kako se ti zoveš?
Ćao.
U pravu je.
Onaj tip je frajer.
Mogu li da budem iskren, Pite?
Vidim sličnost.
Ne. -Da.
Daj. Ne, u redu je.
Iskreno. Dobro sam.
Mnogo sam dobro.
Mnogo.
Da li ti se još skija?
Ne.
Hajde samo da pijemo.
Bili?
Da?
Ćao, momci.
Ćao. -Ideš gore?
Da. Mi... Da.
Mogu li ja...?
Naravno. Pridruži nam se. Apsolutno.
Mama. -Da?
Možemo li gore sami?
Naravno, ako želite. -Hajdemo. Da!
Možete li da me sačekate na vrhu?
Hoćemo. -Važi.
Vidi ti ovo.
Da. Zadivljujuće.
Sunce se probija sada.
Kako si danas?
Bolje sam, valjda.
Ne znam.
Mnogo mi je žao
što ste prisustvovali svemu ono veče.
Znam da smo se tek upoznali.
Zašto se ti izvinjavaš?
Nije trebalo tako da uključim decu.
Nije bilo mudro.
U redu, ali nema razloga da se izvinjavaš.
To što je uradio je strašno.
Da, ali...
Verovatno nije trebalo tako da ga napadnem.
Sada je u žalosti.
Velikoj. Tata mu je umro pre osam meseci.
Ljudi umiru. Dešava se. Grozno je.
Ali to nije izgovor što je pobegao kao neka pičkica.
Ništa mu ne duguješ.
Imaš prava da budeš ljuta.
Hvala ti.
Ovo ću ti reći.
Ako bi mi Zak uradio to, šutnula bih ga u jaja
i nikad me više ne bi video.
Jasno je kao dan.
Pa...
Nisam sigurna.
Ne, jeste.
Jasno je kao dan.
Koliko imaš godina?
Trideset.
Stigli smo kući.
Da.
Hej, zeleni.
Sam ću.
Kreten.
Jesi li dobro?
Idemo na svež vazduh.
Ovo mesto je mrtvo.
Je l' da? -Da.
Dobro.
Treba da idemo. Skoro je 7 sati.
Dobro.
Vreme je za picu. -Ne.
Ili za neku kafu. -Ne.
Ne. Moram da ostanem gladan
za večeru s porodicom.
Da.
Samo mislim da ipak pojedeš nešto pre viđanja s porodicom.
Ja volim svoju porodicu.
Da, znam. -U redu?
Znam. -Volim.
Znam.
Bili i ja dugo nismo ni razmišljali da to radimo.
Da imamo decu.
Pa smo išli na vantelesnu oplodnju.
A onda smo rekli
ako nauka hoće da budemo roditelji, onda ćemo biti.
Ako ne, to je u redu.
I nauka nas je učinila roditeljima.
Da, imaš divnu porodicu.
Izgubiš roditelja i otkucaji postanu još glasniji.
Hoćeš stvarno da znaš koliko si star?
Pogledaj svoju decu.
Menjaju se svakog dana.
Da, starimo.
Ali ne smeš da zaboraviš na sebe.
To se dešava.
Misliš na sebe.
Da, znam.
Pite.
Dođi.
Pite,
naručićemo ti kafu.
Znam. To sam ja rekao.
Je l' tako?
Da. -Hajde.
Držim te.
Njam.
A tvoje?
Nisam mnogo gladna.
Dobro. Jesi li već jela?
Ja nisam jeo da bih ostao gladan.
Pa sam gladan.
Dobro.
Mama, ključ. Ključ.
Hvala.
Bili? Bili, stani.
Mogu li nešto da kažem? Molim te?
Pa... -Mogu li?
Iskreno, nije dobra ideja.
Ne, samo...
Nije dobra ideja da sad to radimo.
Molim te. Samo pusti...
Bili, samo me čuj.
Desilo se
ono što si rekla da se desilo.
Pobegao sam.
Nisam znao kako to da razumem.
Nisam želeo.
Nije da nisam video.
Stalno mi je pred očima, Bili.
I sada vidim. Kako me gledaš.
I kako me naši sinovi gledaju.
Grozno je.
Samo sam se plašio da će postati istinito ako kažem naglas.
Ja sam samo sebična kukavica.
Sposoban da...
Ovo kažeš četiri dana ranije, Pite.
Umesto toga, učinio si da se osećam kao potpuni idiot.
Kao da je moja greška.
Ne mogu da zaustavim lavinu, Bili.
Niko ne traži od tebe da zaustaviš lavinu. O čemu uopšte pričaš?
Samo hoću da želiš da preživiš jednu s nama, Pite.
Dobro jutro.
Hvala. -Hvala.
Dobro jutro.
Izgleda da je pala velika količina snega.
Da idemo na vrh planine?
Za poslednji spust? Da savladamo Zver?
Naravno.
Zvuči dobro? Da savladamo Zver?
Naravno.
Ukoliko ja ne odlučim da idem u Švajcarsku.
Mrzim skijanje.
Ne mrzi. -Fine.
Nisi ti u mom telu.
Hladno je i glupavo.
Uvek si mokar i boli kad padneš.
Treba ti 100 godina da odeš u WC.
Ljudi su prosto glupi.
Ne gledaju kuda idu pa se stalno plašiš da ćeš umreti.
I ide mi se u WC.
U redu je, momci.
U redu je. Dobro ste.
Tu sam.
Znate šta, dosta mi je skijanja.
Predlažem da završimo.
Da odemo na vruć kakao?
Da se ugrejemo? Može? -Može.
Dušo, što ti ne kreneš?
Čekamo te u podnožju.
Hajdemo, momci.
Gde je?
Pite!
Pitere!
Ostanite ovde.
Tata!
Ostanite ovde.
Pitere!
Dobro si?
Ovo je za naše dečake.
Za to kako te vide.
Ali što se tiče tebe i mene,
ako ti se ne sviđa kako te gledam,
onda mi pokaži nešto drugačije.
Pokaži mi nekog ko stvarno hoće da bude ovde.
Ali ja hoću.
Ne, kroz sve, Pite.
Jer ako ne možeš,
onda siđi sam niz planinu.
Ne, ovde sam.
Za sve.
Sad me spasi.
Šta se desilo, mama?
Jesi li dobro?
Jesam.
Dobro je.
Zaboravila sam skije.
Dobro, da.
Dobro.
Molim vas, polako.
Pazite!
Do susreta u drugom životu.
Tebi se obraća?
Da, to je moj instruktor skijanja.
Nisam znao da si imala čas.
Da, rekla sam ti.
Jesi?
Čekaj, šta?
Haštag odbijamo da odemo.
Ćao! -Zdravo!
Haštag ne idemo.
Bože.
Tako mi je muka od toga. -Ne znam šta je tu zabavno.
Društvo. -Ćao.
Bezbedno putujte. -Važi. I vi.
Drago mi je da smo se upoznali.
Prevod: Ana Arizanović, Deluxe