Dobili ste Jima. Vjerojatno sad radim nešto sjajno i ne mogu...
Kao da osjećam isto što i čudovište-sjena.
Vidim što i on.
Kao u Obrnutom svijetu?
Dio njega je tamo.
Ali dio je i ovdje.
Ovdje u kući? -U kući i...
u meni. Kao da sve više dopire do Hawkinsa.
I što se više širi, osjećam sve veću povezanost s njim.
I više vidiš te sadašnje uspomene.
Isprva sam samo osjetio na stražnjoj strani glave.
Nisam ni znao da je tu.
Kao kad sanjaš
i ne možeš se sjetiti osim ako se jako zamisliš. Bilo je tako.
Ali sad se sjećam. Uvijek.
Možda je to dobro. -Dobro? -Razmisli.
Sad si poput špijuna. Superšpijuna. Koji špijunira čudovište-sjenu.
Ako znaš što vidi i osjeća,
možda ga tako možemo zaustaviti.
Možda se sve ovo događa s razlogom.
Zbilja tako misliš? -Da.
Što ako shvati da ga špijuniramo?
Što ako on bude špijunirao nas? -Neće.
Kako znaš?
Nećemo mu dopustiti.
= P r i j e v o d i - O n l i n e =
TUĐINSKA OPASNOST
Peto poglavlje: Dig Dug
Jesi ih donio? -Jesam.
Želimo... sobu. -Imamo ih.
Jednokrevetnu ili dvokrevetnu? -Dvokrevetnu.
Nance. Upaljeno ili ugašeno?
Što je? -Ništa. Samo...
Déja-vu.
Da.
Misliš li da je čudno? -Što?
Kako se družimo samo kada će doći kraj svijeta?
Neće mu biti kraj. -Takav je osjećaj.
Imaš li još svoj?
Imam. -Moj je veći.
Čestitam. -Hvala.
Što se dogodilo?
Kako to misliš?
Nama.
Nakon svega, samo si...
nestao.
Will me trebao.
I Steve...
Čekala sam. -Jedva mjesec dana.
Želim ih ugašene.
Wille, što nije u redu?
Mama. Mama. Mama. -Da?
Vidio sam ga. -Koga? -Hoppera.
Mislim da je u nevolji.
Mislim da će umrijeti.
Sranje!
Dosta je, Erica. -Tata?
Kad se mama ljuti na tebe, kako je odljutiš?
To je dobro pitanje. Kako to radiš? -Prvo, ispričam se.
Tada joj dam što god želi. -Čak i ako nije u pravu?
Ona je uvijek u pravu. -Tako je.
Nisi gladan? -Ne baš.
Kamo ćeš? -Družiti se s Dustinom.
Oprosti.
Mews!
Mewsy!
Dusty, siguran si da nije u tvojoj sobi?
Ako biste htjeli nazvati... -Hvala najljepša, g. McCorkle.
Spasili ste život. Ovo je bilo sjajno.
Hvala. Uživajte. Bok. I vi.
Dobre vijesti. -Našli su je?
Ne. Ali vidjeli su je kako luta u blizini Loch Nore.
Kako je jadnica došla čak do tamo?
Ne znam, vjerojatno se izgubila. Ali potražit će je.
Ja ću ostati ovdje ako opet nazovu. A ti ćeš pomoći tražiti?
Zagrli me. Idi po nju. Naći ćeš je.
Možemo je naći. -Možemo je naći. -Volim te. -Volim te. -Volim te.
Ja volim tebe. -Idi.
Dart. Vrijeme za doručak.
O, Bože. O, Bože. O, Bože.
Sranje, sranje, sranje.
Hajde. Znam da si gladan.
Da. Da. Da
Sranje!
Žao mi je. Pojeo si moju mačku.
Mislim da je to to. Larrabee 515?
Da. Pet i petnaest. -Svakako.
Hvala. -Ispričat ćeš se svojoj mami?
Sigurno je nasmrt prestravljena.
Koliko je prošlo? -Dugo.
Odlazi! Ne zanima me!
Ne želim tvoje kekse Thin Mintse.
Thin Mintse? -Ili vjerske gluposti. Ne kupujem ništa što prodaješ.
Želim vidjeti mamu.
Recite kako ispunjate vrijeme kad vam je dosadno na poslu.
Pijem kavu. -Mike kaže, Pijem kavu.
Da! Potrebno je pet odgovora, Lynn. -Posjeta s drugim zaposlenicima.
Posjeta s drugim zaposlenicima. -Duga.
Tri nadesno. Četiri nalijevo. -Mama? -Diši. Suncokret.
Duga. Tri nadesno. Četiri nalijevo. -Mama, čuješ li me?
Četiristo pedeset. Diši.
Suncokret. Duga. -Mama? Ja sam...
Jane.
Došla sam.
Diši. Suncokret. Duga. Četiristo pedeset.
Diši. Suncokret. -Što nije u redu s mamom? -Duga.
Četiristo pedeset.
Sigurna si da je ovo pravo mjesto? -3833. Jesam.
Gledajte u kameru.
Kamera. -Kakva kamera? -Ne zvučnik. Iznad vas, nadesno.
Nancy Wheeler, Jonathan Byers. Daleko ste od kuće.
Nadam se da mi niste došli reći
za medvjeda u dvorištu Harringtonova djeteta.
Već sam čuo tu priču.
Pogledajte. Nemojte se sramiti.
Istraživao sam oko 200 dojava, većina lažnih, no tako to ide.
Znam svaki korak kojeg je Barbara napravila toga dana,
svakoga s kim je razgovarala.
Odgovor što se dogodilo vašoj prijateljici tu je negdje.
Uvjeravam vas. Samo moram povezati prave točkice.
Vremenski redoslijed je pogrešan. -Molim? -Redoslijed je pogrešan.
I djevojka obrijane glave nije Ruskinja.
Iz Hawkinsova laboratorija je. Zove se Jedanaest. -Možda ćete htjeti sjesti.
Ne izađeš li za sat...
Idem pješke kući. Znam. -Pripazi na ponašanje, niškoristi.
Oprosti zbog toga, Cestovna ratnice. -Što se dogodilo?
Krati spoj na matičnoj ploči. Baš grozno.
Ali ne boj se. Imam još jednu mašinu straga.
Pridrži.
Bolje ti je da mi sada središ taj spoj. -Rekao sam ti da hoću.
I neka ovdje sve bude čedno.
Što je ovo, uhodo? -Oprosti. Trebao sam sigurno mjesto.
Za što sigurno mjesto? Da budeš jeziv?
Reći ću ti istinu o svemu što se dogodilo prošle godine.
No ako netko dozna, mogla bi biti uhićena. Možda ubijena.
Ubijena? -Moram znati.
Prihvaćaš li rizik?
Bože! Ovo je tako glupo. -Prihvaćaš li rizik?
Jesam. Dobro. Prihvaćam rizik.
Da čujemo.
Prošle godine...
Will se nije izgubio u šumi.
Izgubio se na drugome mjestu.
Ovdje si ga vidio? Hoppera?
Mislim.
Dobro.
Ovdje!
Hopper je ovdje?
Sada samo moramo otkriti gdje je to. -Točno.
Je li nešto rekao prije odlaska?
Nešto o lozama.
Iznenađenje. Nazvao bih, ali si rekla da ne zauzimam liniju.
Dobro smo. Ne trebamo ništa.
Kad sam bio bolestan kao dijete, a bio sam stalno bolestan,
najbolje sam se osjećao kad sam se bavio ovim umnim igrama.
Sjajne su. -Mogu ga naučiti kako se igra. -Spava.
Dobro. Mogu čekati s tobom. -Nije zgodno vrijeme.
Ali nazvat ću te. Hvala. -Jesi sigurna? -Jesam.
Neka me nazove. Ne zovu me uzalud Bob Štreber.
Bobe!
Tako se zovem.
Ti si sam ovo nacrtao?
Zašto točno? -Rekla sam ti pravila: nema pitanja.
Samo trebamo tvoju pomoć da dokučimo... Bobe.
Ovamo.
Gdje je ovo. -To je cilj. Pronađi X.
Što je tamo? Gusarsko blago? -Bobe, nema pitanja.
Dobro.
Popričajmo na trenutak. Sačekajte, momci.
Joyce, možeš razgovarati sa mnom. Znaš to?
Znam. U čemu je točno problem? -U čemu je problem?
Will ne izgleda dobro. Ti ne izgledaš dobro. Što se događa?
Ništa. -Je li ovo jedan od Willovih incidenata?
Nije. -Žao mi je, samo...
ne vidim kako je ovo dobro za Willa ili tebe.
I da želim surađivati, kako mogu nešto razumjeti
ako ne razumijem kontekst igre? Ili...
Što je? -Poznajem taj oblik.
To je Jezero ljubavnika.
Jezero ljubavnika. Shvaćam. To je jezero Jordan.
A ako je to Jordan, tada vjerojatno možete naći...
To je Sattlerov rudnik.
I ako ga prirodno slijedite,
ide do rijeke Eno.
Evo je. To je Eno.
Znači, linije nisu ceste, no ponašaju se tako.
I ponašaju se tako jer, kada ih pratiš, vidiš...
da ne idu preko vode. A to je dokaz.
Razumiješ? Nije slagalica, već karta.
Karta Hawkinsa.
Zar ne, Wille?
Čuje li netko?
Ako netko čuje, ovdje Jim Hopper, šerif Hawkinsa...
Dečki, opet Dustin.
Čuje li netko? Crvena uzbuna. Ponavljam, crvena uzbuna.
Zbilja trebam da se netko javi.
Hopper je nestao, a ja imam crvenu uzbunu.
Crvena uzbuna! Opet Dustin. Ozbiljno, imam crvenu uzbunu.
Možeš li ušutjeti? -Erica? Je li Lucas tu?
Gdje je? -Ne znam, nije me briga. -Je li s Mikeom?
Kao što sam rekla, ne znam i nije me briga.
Molim te, reci mu da je jako važno. Reci mu da imam crvenu...
Crvenu uzbunu? -Da.
Imam ja drugu uzbunu za tebe. Zove se začepi.
Erica?
Samo trebam malu pomoć da razumijem.
Možeš mi reći odakle si došla?
Gdje si bila sve ovo vrijeme?
Policajac i žena došli su te tražiti prošle godine. Jesu te našli?
Neće joj biti bolje.
Zar ne?
Misle da neće.
Ali ne trpi bol.
Samo je zaglavila, misle.
Kao u snu. Dugom snu.
Dobrom? -Nadam se.
Je li isti san? -Ne znamo. Katkad govori drukčije riječi.
No obično te.
Uvijek je vjerovala da si tamo negdje.
Uvijek je vjerovala da ćeš se jednom vratiti kući.
Kući? -Da.
Lijepo. -Mogu ti donijeti pravi krevet i možeš ostati sa mnom, ako hoćeš.
Kako ti to zvuči?
Želim ti pomoći, ali moraš razgovarati sa mnom.
Ne mora biti sad niti danas. Kad budeš spremna.
U redu?
U redu.
Da, to.
Dogodi se nekad. Stara kuća, loše ožičenje.
Ili ako pitaš moju ludu tetu Shirley, ukleta je.
Zbilja, samo je ožičenje. -Ne.
Mama je. -Suncokret. Duga.
Tri nadesno. Četiri nalijevo. -Ne razumijem.
Četiristo pedeset. -Zna da sam ovdje.
Želi pričati. -Duga.
Dobro.
Imam 9,1 cm. Što ti imaš? -Nisam siguran. Gđo Byers?
Čekaj.
6,5 metara. -A Tippecanoe do Danford Creeka?
Danford? Gdje je on? -Blagovaonica.
5,1 metar. -A Danford do Jordana?
Ovo mora biti dovoljno. -Zbilja nije.
Možeš li dokučiti? -Teško je. Omjer nije baš 1:1.
Ako me pritišćeš, a jesi, rekao bih da je X...
možda 800 m jugoistočno od Danforda. -Hvala.
Što? Zbilja idemo?
Ne znam, Cath. Možda da je Margaret Thatcher, bila bi druga priča.
Samo trenutak.
Tede, možeš li otvoriti?
Oprosti. -Ja ću.
Linija vam je zauzeta preko dva sata, g. Wheeler.
Shvaćate li to? -Shvaćam. -Je li Mike kod kuće? -Nije.
Nije? Gdje je, dovraga? -Karen, gdje je naš sin? -Kod Willa!
Kod Willa. -Tamo se nitko ne javlja. Nancy. A ona?
Karen, gdje je Nancy? -Kod Ally! -Kod Ally.
Naša djeca više ne žive ovdje. Nisi to znao? -Ozbiljno? -Jesam li gotov?
Dovraga. Niste od nikakve pomoći. -Pripazi na izražavanje.
Slušaj, razmišljao sam. Volim te. Žao mi je.
Žao mi je? Zašto je meni žao? -Steve.
To je za gospodina ili gđu Wheeler? -Nije. -Dobro.
Koji vrag? -Nancy nije kod kuće. -Gdje je? -Nije važno.
Imamo većih problema od tvoga ljubavnog života. Imaš li još palicu?
Kakvu palicu? -Onu s čavlima. -Zašto? -Objasnit ću ti usput.
Sada? -Sada!
Dovraga!
Čekaj. Ne, ne. Ne!
I tad smo je posljednji put vidjeli. Nakon toga je nestala.
Ne mogu vjerovati da je toliko prošlo. Čini se kao da je bilo jučer.
Kladim se.
Znam da je ludo. -Ludo je, ali...
svidjelo mi se. -Svidjelo? -Da. Smetalo mi je par stvari. -Stvari?
Osjetila sam malo tuđih utjecaja. -O čemu govoriš?
Voljela bih malo više originalnosti. Samo to. -Ne vjeruješ mi?
Lucase, ozbiljno? Koliko misliš da sam naivna? -Zašto bih izmislio ovo?
Ne znam, da me zadiviš? Ili si samo lud.
Pričam ti sve ovo. Supertajne stvari.
Riskiram život. A ti ovako reagiraš? -Riskiraš život?
Ovo ti je smiješno? -Da. Na neki način.
Glupo, ali smiješno.
Kamo ćeš? -Priča je završila, zar ne?
Što nije u redu s tobom? Dao sam ti što si htjela.
Htjela sam biti dio grupe, ne dio nekog vica. -Nije vic. -Bio si dobar.
Možeš reći drugima da sam povjerovala tvojim lažima ako ćeš zaraditi bodove.
Imamo puno pravila u našem društvu. No najvažnije je: Prijatelji ne lažu.
Nikad. Bez obzira na sve. -Je li tako? Kako onda objašnjavaš ovo?
Morao sam to učiniti. Da te zaštitim. -Od koga točno?
Opasnih vladinih ljudi iz laboratorija? -Stišaj se.
Možda da me zaštitiš od Demogorgona iz druge dimenzije?
Max, ozbiljan sam, ušuti! -Ne!
Znaš od čega? Jedanaest. Djevojke... -Prestani pričati.
Ubit će nas. Razumiješ li?
Ozbiljan si? -Zaista bih volio da nisam.
Dokaži. -Ne mogu. -I trebala bih ti vjerovati?
Da.
Sranje. Moram ići.
Ne slijedi me.
Vjeruješ li mi?
Što sam ti rekao? -Ne kasnim. -Znaš da ne pričam o tome.
Lucas? -Sada ima ime?
Mali je grad. Nismo se družili.
Znaš što se dogodi kad lažeš. -Ne lažem.
Što ako pokušaju to umnožiti? Što više pozornosti privlačimo,
više ljudi poput Hollanda koji znaju istinu, vjerojatnije će to biti.
Vidite zašto moram spriječiti i širenje istine.
Isto kao ono korijenje. Svim potrebnim sredstvima.
Je li dovoljno?
Je li dovoljna snimka? Može li optužiti?
Što radiš? -Razmišljam. -Votkom?
To je sedativ za središnji živčani sustav. Da, s votkom.
Glazba? Zbilja? -Da, pomaže mi...
Razmišljati?
Koliko će ovo trajati? -Duže ako budeš govorila.
Je li vrpca optužujuća ili ne? Jednostavno pitanje.
Nema tu ničeg jednostavnog. U vezi ničega što ste mi rekli.
Ne vjeruješ nam? -Ja vam vjerujem, ali to nije problem.
Ne moram vam ja vjerovati, već oni.
Oni? -Oni. S velikim O.
Vaš svećenik, poštar, učitelj, cijeli svijet.
Neće vjerovati ničemu od ovoga. -Zato smo snimili vrpcu. -To je lako pobiti.
Priznaje. Čuo si. Priznaje krivnju.
Naivna si, Nancy. Ti ljudi nisu kao ja i ti.
Ne provode živote pokušavajući dokučiti što se događa iza zatvorenih vrata.
Vole vrata. Pružaju im stabilnost, udobnost, značenje.
Ovo bi otvorilo vrata.
I vrata iza tih vrata.
Čim netko sa zrnom nadležnosti kaže da je to sranje,
svi će klimnuti glavama i reći: Vidite? Znao sam! Bilo je sranje.
Ako ćete uopće uspjeti privući njihovu pozornost.
Kažeš da smo ovo učinili uzalud? -Kažem da razmišljam.
Ovo je smiješno.
To je to! -Što?
Presnažno je. Presnažno.
Bolje.
Savršeno.
Razvodnit ćemo. -Točno. -Što?
Vašu priču. Izmijenit ćemo je.
Poput ovoga pića. Napravit ćemo je podnošljivijom.
Možda je Barbara izložena nekim opasnim toksinima.
Curenje iz laboratorija. Poput nesreće na otoku Three Mile.
Nešto strašno, ali poznato.
Dovoljno da ih pogodi gdje boli.
A oni kreteni koji su ubili Barb... -Past će.
Što gledamo? -Ovo tlo smo uzeli jučer.
Što te brine?
Nismo našli tragove onečišćenja.
Ništa opasno osim nekih pesticida. -To je farma.
Točno. Ali...
Poput ovoga?
Da.
Mogu ovdje sjediti?
Da. -I neću ništa poremetiti? -Ne. -Dobro.
Ako budeš pričala s Terry, hoćeš li joj reći da je puno volim?
I da mi je žao što nisam vjerovala... -Prestani govoriti. -Oprosti.
Diši. Suncokret. Duga.
Tri nadesno. Četiri nalijevo. Četiristo pedeset. Diši.
Diši. Suncokret. Duga.
Tri nadesno. Četiri nalijevo. Četiristo pedeset. Diši. -Mama?
Suncokret. Duga. -Mama, ja sam. -Tri nadesno. Četiri nalijevo.
Četiristo pedeset. -Jane. -Diši. Suncokret. -Došla sam.
Četiristo pedeset. Diši. Suncokret. Duga.
Kod kuće sam. -Ne.
Mama!
Mama! Mama! -Moja beba! -Što da radim?
Mama, što da radim? Pomozi mi! -Diši. Diši. Samo diši. Dolaze.
Ostani s nama, dušo.
Zdravo.
Gdje je Jane? -Tako mi je žao. -Vidjela sam je.
Nije disala. -Plakala je.
Ne. -Čula sam. Bila je tu.
Tko? -Odveo ju je. -Ne skidaj to. Terry!
Terry! -Ne! Ne! Nemojte!
Tri nadesno. Četiri nalijevo.
Gospođo, mogu li vidjeti vašu iskaznicu?
Odmaknite se!
Jane? Jane?
Jane... Ne! Ne! Ona je moje dijete. Ne!
Ona je moje dijete!
Ne! Ne!
Ne.
Ne. Ne.
Četiristo pedeset.
Diši. Dolaze. -Ostani s nama, dušo. -Suncokret.
Tri nadesno. Četiri nalijevo. Duga. Četiristo pedeset. -Diši.
Suncokret. Duga. Jane... Ne. Četiristo pedeset. -Diši.
Tri nadesno. Četiri nalijevo. -Diši.
Suncokret. Duga. -Diši.
Tri nadesno. Četiri nalijevo. -Diši. -Četiristo pedeset. Suncokret. Duga.
Suncokret. Duga. Tri nadesno. Četiri nalijevo.
Četiristo pedeset. Diši. Suncokret.
Nema ničega. -Jesmo li blizu? -U blizini smo.
Što to znači? -Da smo blizu. Ne znam, nije precizno.
Ali uradili smo sve ono. -Rekao sam ti, omjer nije baš 1:1. Trebali smo još...
Skreni desno! -Što? -Vidio sam ga. -Gdje?
Ne ovdje. U mojom sadašnjim sjećanjima. -U čemu? -Skreni desno!
Jesi dobro?
Superšpijun. -Što će Jim ovdje? Joyce?
Dečki, morate ostati tu. -Mama, nije sigurno.
Zato trebaš ostati ovdje. Ostani!
Hoppere!
Budi oprezna. Otišao je u rupu.
Loza.
Daj mi to. -Lopatu? -Da, daj mi lopatu.
Moraš mi pomoći da siđem. -Joyce, o čemu govoriš? -Bobe, odmah!
Hoppere! Hoppere!
Hoppere! -Joyce, što se događa? Gdje smo? -Bobe, jesi dobro?
Tuneli. Je li ovo Willova karta? -Hoppere! -Jesmo li u Willovoj karti?
Hoppere! Hoppere! -U Willovoj smo karti. -Hoppere!
Unutar smo Willove karte. -Hoppere! -Kako je znao sve ovo?
Bobe! Ovamo! Njegovo je.
Sigurno je prošao ovuda.
Dođi.
Hoppere!
Vidiš li nešto? U svojim sadašnjim sjećanjima.
Hoppere! Hoppere!
Što? Ovo je...
Njegova ruka.
Guši ga.
Nož. -Nož? -Tamo je.
Ruke!
Prereži.
Gade!
Bože. Hoppere, jesi dobro? -Joyce. -Jesi dobro?
Zdravo, Bobe. -Zdravo, Jime. -Bože!
Idite, idite! Raščistite područje! -Stani. -Idite odmah!
Wille? Jesi dobro?
Wille, što nije u redu?
K r a j
Preveo: Lemonzoo Prijevodi-Online Stranger Things team