Gode Gud.
Det är polykarbonat. Den kommer inte igenom.
Heliga Guds moder.
Är du säker på glaset?
Vad tusan?
-För sent. -Va?
För sent!
Vad händer?
Vi är under anfall.
Vad pågår där borta?
Vänta. Hitåt.
Vi måste söva ned Will.
-Va? -Han är en spion. Om han vet var vi är,
-gör skuggmonstret det. -Du ljuger!
Soldaterna dog. Vi står i tur!
Han ljuger!
Jäklar!
Skottlossning!
Han ljuger!
Will, hör på. Vet du vem jag är?
Vet du vem jag är?
Du är...
Du... Du är mamma.
Håll fast honom.
Nej! Släpp mig!
-Nej, släpp! -Förlåt mig.
-Släpp mig!
Nej! Släpp!
Det är ingen fara.
Vi måste härifrån.
Kom!
Herregud.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
DEL ÅTTA HJÄRNRUSK
Hallå, vi är hemma.
Hör ni?
Hallå?
Max?
Billy?
Jag är lite upptagen, Susan.
Öppna genast!
Vad är det?
Säg det, du.
Jag vet inte.
-Maxine är borta. -Fönstret är öppet.
-Var är hon? -Jag vet inte.
Du vet inte?
Hon har väl gått till spelhallen eller nåt.
Det är ingen fara.
Du skulle se efter henne.
Jag vet, pappa.
Men ni är tre timmar försenade och jag har en dejt.
Förlåt, okej?
Så det är därför du har
speglat dig som en bög och glömt din syster?
Jag har sett efter henne hela veckan.
Om hon vill dra är det hennes problem.
Hon är 13. Hon borde inte behöva en barnvakt.
Och hon är inte min syster!
Vad har vi pratat om?
Respekt och ansvarskänsla.
Just det.
Be nu Susan om ursäkt.
Förlåt, Susan.
Det är okej, Neil...
Nej. Hans beteende är inte okej.
Men han ska bättra sig.
Han ska ringa ludret han har bestämt dejt med
och lämna återbud.
Sen ska han leta reda på sin syster.
Som den snälla, ansvarstagande bror han är.
Eller hur, Billy?
Eller hur?
Ska bli.
Förlåt, jag hörde inte.
Ska bli.
Hitta Max.
Vet du att det var Dart?
Ja. Han hade samma gula mönster på ryggen.
-Han var liten nyss. -Han har ömsat skinn tre gånger.
-Ämsat skinn? -Ömsat skinn.
För att kunna växa mer, som larver.
-När ömsar han skinn igen? -Säkert snart.
Och då är han fullvuxen, eller närapå. Hans vänner också.
Ja, och de äter mer än katter.
Vänta, en katt?
-Åt Dart upp en katt? -Vadå? Nej...
Han åt ju upp Mews.
Mews? Vem är Mews?
-Dustins katt. -Steve!
Du behöll honom!
Nej!
Inte?
Nej, jag...
Han saknade mig och kom hem.
-Snack! -Jag visste inte vad han var!
-Så nu erkänner du? -Vem bryr sig? Kom.
Jag bryr mig! Du utsatte oss för fara! Du bröt mot reglerna!
-Du också! -Va?
-Du sa allt till en främling. -En främling?
Du ville det också!
Ja, men det gjorde jag inte!
Vi bröt båda mot reglerna. Vi är kvitt.
Nej! Vi är inte kvitt. Försök inte.
Ditt dumma husdjur kunde ha ätit upp oss!
-Det var inte mitt fel! -Hör ni?
-Han tänkte inte äta oss. -Ville han säga hej?
Hör ni!
Varför går ni mot ljudet?
Hallå?
Hallå? Jäklar.
Jag ser honom inte.
Det är labbet.
De var på väg hem.
Det här är vi, och här är närmaste utgång.
Men även om vi når dit, kommer vi inte ut.
-Vad menar du? -Låsen är avbrottssäkra.
Avbrottssäkra?
Vid strömavbrott spärras byggnaden av.
-Kan den låsas upp utifrån? -Ja, men nån måste återställa brytarna.
-Var är brytarna? -De är i källaren, tre våningar ner.
Vad tänker du göra?
Återställa brytarna.
Okej, och sen?
Sen sticker vi.
Nej, elen kommer tillbaka.
För att öppna måste man starta om datasystemet
och manuellt tvångsstyra säkerhetskoderna.
Okej, hur gör jag?
Man måste kunna BASIC.
Vad är det?
-Ett programmeringsspråk. -Lär mig det.
Ska jag lära dig franska också? Eller lite tyska?
Doktorn, kan du BASIC?
Nej.
Okej, jag fixar det.
-Jag fixar det. -Nej.
Det är okej.
Det fixar sig. Du vet, Bob Newby, superhjälte.
Ta hans walkie.
Kan du använda en pistol?
Nej.
Säkrad. Osäkrad. Sikta. Tryck av.
Sikta och tryck av. Enkelt.
Om nåt går på tok där nere, kom tillbaka hit.
Hör på.
Vänta inte på mig. Så snart jag får upp dörrarna...
Så tar jag ut dem. Jag lovar.
Okej... Vi hörs.
Varför är lyset släckt?
-Det kanske är stängt? -Och vakterna tog ledigt?
Knappast.
Funkar det inte?
Nej! Strömmen är avstängd.
-Jonathan? -Vadå?
Det är nåt ute i skogen.
Vänta, Nancy.
Hallå?
Vem där?
-Steve? -Steve?
-Nancy? -Jonathan?
Vad gör ni här?
Vi letar efter Mike och Will.
Är de där inne?
-Vi vet inte. -Hur så?
Behåll fattningen, Bob.
Kom igen.
Herregud.
HUVUDSTRÖMBRYTARE
Då kör vi.
Han klarade det.
-Vi har inte sett Will... -Jag har...
Strömmen kom tillbaka.
Låt mig försöka.
-Ja. -Tusan också! Alltså...
Bob, hör du oss?
Jag hör er. Hör ni mig?
Vi hör dig bra.
Ge mig en minut.
Kom igen.
Sesam, öppna dig.
Den är öppen.
Okej.
Jag lyckades!
Lätt som en plätt.
Den jäkeln lyckades.
Okej, vi ses utanför.
Bra jobbat.
-Vänta lite. -Vad är det?
Västra trappuppgången är inte fri.
-Vad pågår? -Vi har sällskap.
-Var? -Västra trappuppgången.
Jag har en idé.
Vad gör han?
Okej. Och spola.
Okej, det fungerade.
Stick därifrån nu.
Fort!
Vänta, polischefen.
-Vadå? -Ta den här.
-Vad gör du? -Jag stannar och vägleder.
Gå nu!
Kom igen, Bob.
Du, Bob?
Ja?
-Jag ska vägleda dig. -Problem?
Nej, men det börjar bli lite tjockt här uppe,
så vi måste ta det sakta.
Okej.
Börja gå.
Bra.
Ta höger nu.
Fortsätt...
Stanna!
Vad är det?
Du har en dörr till vänster. Ser du den?
Ja.
-Det är en städskrubb. -Okej?
-Du måste gå in där. -Va?
Nu! Gå in!
Gode Gud.
Okej.
Hur är det? Klarar du det?
Jadå.
Du har raka spåret till ingången.
Okej.
Du klarar det här.
Du är snart utom fara.
Spring!
Bob!
Bob.
Nej!
Spring!
Nej!
Spring!
Bob!
Nej!
-Vad hände? -Nej!
Han är död!
Kom! Hoppa in!
Kom igen!
Hör ni?
-Se upp! -Undan!
Hoppa in.
-Sätt fart! -Hoppa in.
Skynda!
-Sätt fart! -Hoppa in!
Nu kör vi!
Hej.
Hejsan. Det är jag.
Jag är ledsen, kompis.
Ledsen att jag inte var där. Det borde jag ha varit.
Sam Owens. Dr Sam Owens.
Jag vet inte hur många det är!
Jag vet inte hur många som lever!
Jag är polis! Polischef Jim Hopper!
Ja, numret jag gav er. 6767...
Jag är här.
De trodde dig inte, va?
Vi får se.
"Vi får se"? Vi kan inte sitta här med de där varelserna lösa!
Vi stannar här och väntar på hjälp.
Visste ni att Bob grundade Hawkins mediaklubb?
Gjorde han?
Han ansökte om att få starta den.
De samlade pengar till utrustning.
Mr Clarke lärde sig allt av honom.
Rätt häftigt, va?
-Ja. -Ja.
-Han får inte dö förgäves. -Vad ska vi göra då?
Jim har rätt. Vi kan inte stoppa Demo-hundarna.
Demo-hundar?
Demogorgon-hundar.
Demo-hundar. Ett sammansatt ord.
-Som en ordlek... -Jag fattar.
-Med enbart Dart, så kanske... -Men nu är det en armé.
-Just det. -Hans armé.
Vad menar du?
Hans armé.
Om vi stoppar honom, kanske vi stoppar hans armé.
Skuggmonstret.
Det tog Will på planen. Det var som ett virus, sa läkaren.
Så viruset kopplar honom till tunnlarna?
Tunnlarna, monstren, Upp och ner.
Lugn nu.
Det här skuggmonstret är inuti allt.
Och om rankorna känner smärta, gör Will det med.
-Dart också. -Mr Clarke lärde oss om det.
-Bikupemedvetande. -Va?
Ett kollektivt medvetande. En superorganism.
Den här kontrollerar allt.
Den är hjärnan.
Som hjärnruskaren.
-Vadå? -Va?
Hjärnruskaren.
Vad tusan är det?
Ett monster från en okänd dimension, så gammalt att det inte vet sin hemvist.
Det förslavar andra dimensioners raser
genom att ta över hjärnorna med psioniska krafter.
Det där finns ju inte. Det är ett spel för barn.
Det är en manual. Och den är inte för barn.
Och om du inte vet nåt annat, så är det den bästa metaforen...
Analogin.
Analogi? Är det viktigt nu?
Okej. En analogi för att förstå vad tusan det här är.
Så den här hjärnryckaren...
-Ruskaren. Hjärnruskaren. -Vad vill den?
Erövra världen. Den ser sig som härskarrasen.
Som tyskarna?
Nazisterna?
Ja, nazisterna.
Om nazister kom från en annan dimension.
Den ser andra raser, som vår, som underlägsna.
-Den vill erövra dimensionerna. -Vi talar om världens undergång.
Bra. Toppen. Jösses!
Om den här grejen är en hjärna som kontrollerar allting,
och vi dödar den...
Dör allt den kontrollerar.
-Vi vinner. -Teoretiskt sett.
Så hur dödar man den? Med eldkulor?
Nej. Inga eldkulor.
Man samlar en armé av odöda, för...
...zombier har ju ingen hjärna,
och hjärnruskaren gillar hjärnor.
-Det är ju bara ett spel. -Vad gör vi här?
Väntar vi inte på militär förstärkning?
-Det gör vi! -Hur ska de stoppa dem?
Man kan inte skjuta dem.
Det vet du inte! Vi vet ingenting!
Vi vet att de dödade alla i labbet.
De kommer att ömsa skinn igen.
Det är bara en tidsfråga innan tunnlarna når staden.
De har rätt.
Vi måste döda den.
Jag vill döda den.
Jag också, Joyce. Men hur gör vi det?
Vi vet inte vad vi har att göra med.
Nej. Men han vet.
Om nån vet hur man dödar den, så är det Will.
Han är kopplad till den. Han vet dess svagheter.
Vi kunde ju inte lita på honom.
Han är ju spion åt hjärnruskaren nu.
Ja, men han kan inte spionera om han inte vet var han är.
Ja, det funkar.
Du...
Det du gjorde, att du hjälpte ungarna...
...var väldigt coolt.
Tja.
De skitungarna är till stort besvär.
Tro mig, jag vet.
Vi ska se vad vi har.
Du...
Jag är ledsen för det där med Dart.
Jag trodde väl att han var min vän.
Jag hade fel.
Jag bröt mot reglerna,
så om du vill att din flickvän tar min plats i gänget, så förstår jag.
Hon är inte min flickvän.
Ni höll varandras händer i bussen.
Hon var rädd, bara.
Kanske, men jag kände det.
Kände vad?
Spänningen.
AMMONIAK
Jag fattar varför El var er magiker.
Va?
-Lucas berättade allt om henne. -Det borde han inte ha gjort.
Att du vet sanningen gör dig inte till medlem.
Det förstår du, va?
Ja, jag vet.
Varför skulle ni vilja ha med en fånig zoomare i gänget?
Jag bara säger det. El?
Hon verkar väldigt häftig.
Ja, det var hon.
Tills den där saken tog henne.
Precis som den tog Bob.
Kommer det här att fungera?
Han visste vem jag var.
Han är kvar där inne.
Det kommer att fungera.
Det måste göra det.
-Är ni redo? -Ja.
Om han får veta var vi är...
...skickar han hundarna på oss?
Han får inte veta det.
Men om?
Domedagen.
Vad? Vad är det här?
Vad är det här?
Varför är jag bunden?
Will, vi vill bara prata med dig.
-Vi ska inte skada dig. -Var är jag?
Känner du igen den här?
Känner du igen den?
Du.
Vi vill hjälpa dig.
Men då måste vi kunna döda varelsen.
Varför är jag bunden?
-Du... -Varför är jag bunden?
Släpp loss mig!
-Släpp loss mig! -Raring! Okej!
Släpp mig!
Släpp loss mig!
Släpp mig.
Vet du vad den 22 mars är?
Det är din födelsedag.
Din födelsedag.
När du fyllde åtta fick du en stor ask färgkritor.
Minns du det?
Det var 120 färger.
Alla dina vänner köpte Star Wars-leksaker åt dig,
men du ville bara rita med dina nya kritor.
Du ritade ett stort rymdskepp, men det var inte från filmen.
Det var ditt rymdskepp.
Du kallade det "regnbågsskepp".
Du använde säkert varenda krita i asken.
Jag tog med mig teckningen till Melvald's
och satte upp den, och berättade för alla:
"Min son ritade det här."
Du skämdes så.
Men jag var så stolt.
Jag var jättestolt.
Minns du dagen pappa stack?
Vi var uppe hela kvällen och byggde Byers borg...
...precis som du ritade den.
Det tog så lång tid, för du var så dålig på att spika.
Du missade spiken jämt.
Det började regna, men vi stannade ute ändå.
Vi var sjuka i en vecka efteråt, båda två.
Men vi var tvungna att bygga färdigt.
Vi var tvungna.
Minns du första gången vi träffades?
Det var första dagen på lekis.
Jag kände ingen.
Jag hade inga vänner, och...
...jag kände mig ensam och rädd, men...
...jag såg dig vid gungorna, och du var också ensam.
Du gungade för dig själv.
Jag gick fram till dig och...
...frågade.
Jag frågade om du ville bli min vän.
Och du sa ja.
Du sa ja.
Det var det bästa jag gjort.
Will, raring...
Om du finns där inne, så snälla, prata med oss.
Raring, kan du göra det för min skull?
Jag älskar dig så mycket.
Släpp loss mig.
Vad hände?
Jag tror att han pratar, men inte med ord.
Vad är det där?
-Morsealfabetet. -H-Ä-R.
Här.
Will är kvar där inne. Han talar till oss.
Minns du första gången jag spelade den här?
Mamma och pappa grälade i rummet intill.
Jag gjorde ett blandband till dig.
Det var första gången du gillade riktig musik.
Tankestreck, punkt, tankestreck, punkt.
-Uppfattat. -S.
Sen flydde de ner i kloakerna,
bland jättestora insekter, och ni var kvar på nivå ett.
T.
-Tankestreck, tankestreck. -Ä.
Sen utlöste du ett dimmoln och räddade oss.
Du räddade hela gänget.
N.
Du såg den lilla flickan i sandlådan, och hon grät.
G.
Du gav henne din leksaksbil,
och jag sa att vi inte hade råd att köpa en ny.
P.
Du sa att hon skulle ha den. "Hon är ledsen, mamma."
O, R.
-Jag älskar dig så. -T, E.
Så mycket.
N.
"Stäng porten."
Skit också.
Hörde han det där?
Det är bara en telefon. Den kan vara varsomhelst. Eller?
Kan du höra mig?
Den vet. Den vet var vi är.
Skit också.
Inte bra.
-De kommer! -Va?
Kom igen.
Vi måste sticka.
Kom igen. Sätt fart.
Bort från fönstren!
-Kan du använda det här? -Va?
Kan du använda det här?
Jag kan.
Var är de?
Vad gör de?
Det var som fan.
Är den död?
Undertexter: Bengt-Ove Andersson