Ahoj.
Vím, že máš strach a že se zlobíš, ale my ti chceme pomoct, věř mi.
Dereku.
Nedělej to, ať si neublížíš.
Uklidni se, ať si můžeme popovídat.
Víš, kdo jsem?
Zlá ženská, co unáší děti.
Jo, chápu, že to tak může vypadat.
Ale já nejsem zlá.
Jsem jenom máma. Normální máma.
Tamhleto je můj syn Will.
Zombík.
Víš, proč se mu tak říká?
Protože umřel a znova ožil.
Málokdo ale ví, že když se tenkrát ztratil,
unesla ho strašlivá, odporná příšera.
A ta příšera si jde teď pro tebe.
Já vím, řekl mi to pan Tentononc. A teď už mě konečně pusťte!
Pan Tentononc není, za koho se vydává.
Neříká ti pravdu.
Ty příšery jsou jeho pomocníci.
Proto jsme tě sem odvezli. Chtěli jsme, abys byl v bezpečí.
Jenže on nás tu našel, takže tě musíme schovat jinam.
Když tě teď rozvážu, budeš spolupracovat a půjdeš s námi?
Prosím.
Tak jo, super.
Jsi moc statečný kluk, Dereku. Chci, abys to věděl.
Moc...
- Nech mě být! Slez ze mě! - Dereku, prosím!
- Zavřete vrata! - Pomoc!
- Pusť mě! Pomoc! - Zůstaň ležet!
Slez ze mě!
Pomozte mi někdo! Unesli mě!
Pusť mě!
Mami, potřebuju provaz!
Pusť mě! Tumáš!
Tak pojď, ty debžote!
Do hajzlu.
Hej, kámo! Ona fakt nekecá.
Tentononc je moc zlej člověk. Ty příšery na tebe poslal on.
Vykuř mi buřt!
Cože?
- Takhle umřeš, ty debile! - A vy půjdete do vězení, magoři!
- Za chvíli je tu příšera! - Chceme ti pomoct!
- La la la... - Dereku, prosím!
Slez dolů!
Neslyším vás! La la la la.
Zůstaňte tam!
Jestli ho chceš, musíš si poradit se mnou!
Dostali jsme ho!
Je uvnitř a běží naším směrem!
Jeď. Na co čekáš? Otoč to!
Brána je jako nugátová pralinka.
- Cože? - Na povrchu tvrdá a křupavá.
Ale uvnitř plná vláčnýho krému.
Co to meleš, ty vole?
Když to rozjedu, tak ten povrch prorazím.
Pak můžeme demouše sledovat přímo v Obráceným světě.
- Až do doupěte. - Ztrácíme signál!
- To asi těžko, když se vybouráme! - Nevybouráme! Prorazím to!
Ztrácíme ho!
Jeď.
- Panebože! - Ježíši.
Já to zvládnu!
Bože můj!
- Tohle nevyjde. - To nedáme.
- Zastav. Tohle není pralinka. - Zpomal, prokrista!
- Panebože! - Držte se!
Vyšlo to!
Máme signál?
- Jo! - Panebože!
Máme tě, ty parchante!
Wille!
Už je to dobrý. Jsem tady.
Držím tě.
Držím tě, zlato.
KAPITOLA ČTVRTÁ ČARODĚJ
Hupity šupity?
No ano, ovšem.
Hupity šupity, bum a bác, ťupky ťapky, plácy plác.
Za chvíli se přibelhám, sbaleno už skoro mám!
Zmlkni.
Jelly!
- Alan Miller? - Nezlobte se, ale co chcete?
Vaši dceru.
VOJENSKÁ POLICIE
HŘBITOV ROANE HILL
Hošánek si krátí cestu přes hřbitov.
- Tam končí okres. - To se nikdy neunaví?
Nejspíš ne. Naopak to vypadá, že zrychluje.
- Cože? - Už ho zase ztrácím.
To nemyslíš vážně.
- Můžeš taky zrychlit? - Zkusím to.
Hendersone, mluv se mnou. Jak to vypadá?
- Hendersone! - Něco ruší signál!
- Co to znamená? - Že ho neslyším.
- Tak napni uši! - Nemám ti to předat?
Já řídím!
Tak řiď a nech mě navigovat.
- Co je to? - Co máš zas za problém?
Steve, zpomal.
Jedeme dobře, nebo ne?
- Steve! - Bacha!
- Pozor! - Steve, bacha!
Jonathane, tady máma. Ozvi se, prosím. Přepínám.
Jonathane, ozvi se.
Jonathane, Nancy, Dustine, tady Joyce. Ozvěte se, prosím.
Tak co?
Furt nic?
Taky to může znamenat, že se dostali dovnitř.
Mrkneme se, kam jedou?
Co je to?
Nevím.
Ale mám dojem, že je to pro něj důležitý.
Pro pana Tentononce?
Jmenuje se Henry.
Nebo Vecna.
Nebo Jednička.
On má tolik jmen?
Sklapni a radši poslouchej.
Měl jsem pocit, že mě tam nechce.
Nechtěl, abych to viděl.
Tak blízko jsi ještě nikdy nebyl.
Měl jsi tu věc na dosah ruky.
Když je na Tranďáku moc silnej signál, celej systém se přetíží.
Tohle bylo taky takový přetížení.
Nebylo to normální napojení.
Dostal ses až do řídicího centra.
A co Holly? Nebyla tam někde?
Holly! Ta byla...
Byla připoutaná k takový spirále.
Byla s ní jakoby srostlá. Ta spirála s ní něco dělala.
A nebyla sama.
Byly tam další tři děti.
Já myslela, že chce jen tady debžota.
Já taky. O něm jsem věděl, protože kolem mě prošel.
Takže koincidence.
- Slyšíš? Koincidence. - Nevím, co to znamená.
Vůbec se mi nelíbí ty ostatní prázdný spirály.
První noc unesl Holly, druhou další tři děti.
Bere jich víc a víc. A přijde pro další.
Pro dalších osm, jestli dobře počítám. Bude jich 12.
Ale k čemu je potřebuje?
A proč zrovna děti?
- Proč 12? - Nevím.
Musíme ho zastavit, než unese další. Ostatní musí to místo najít.
A s ním i Holly.
Když zjistíme, který děti chce, můžeme je odvézt pryč z města.
- Z Vecnova dosahu. - Vždyť jsme tu zavření.
- To není všechno! - Máme problém!
Viděli jsme, jak vojáci nakládají Debbie Millerovou do autobusu plnýho dětí.
Chvíli jsme je sledovali. Postupně nabírali další.
Do školy je určitě nevezli.
Vecna není jedinej, kdo je chce.
Jedenáctka byla u Wheelerů, když Holly zmizela.
O 24 hodin později se ztratily další tři děti.
V Hawkinsu žije 73 dětí ve věku devět až deset let.
Pokud neporuší vzorec, bude další cíl z této věkové skupiny.
Vy si myslíte, že je unáší Jedenáctka?
K čemu by jí byly?
Aby je zabila nebo možná ochránila? Na důvodu nesejde.
Kde jsou ty děti teď?
Odvážejí je do MAC-Z, kam se přesunete i vy.
Já musím hledat Akerse. Když ho najdu, tak...
Najdete mrtvého muže.
Hlaste se v MAC-Z, podplukovníku. Je to rozkaz.
Generálmajore.
Nechci do toho mluvit, ale těm dětem hrozí nebezpečí.
Použít je jako návnadu je...
Co, seržante?
Bezohledné.
Bezohledné by to bylo, kdybyste je nedokázali ochránit.
Chcete mi říct, že je nedokážete ochránit?
Ne, madam.
Dobrá.
Nezlob se, že jsem tě vylekala.
Už dlouho jsem neviděla žádnou živou duši.
Měla jsem radost.
Máš štěstí, je to jen povrchový.
Na šití to není.
Ale asi to štípe, viď?
Klidně se mnou mluv.
Já nekoušu.
Pamatuješ si na mě?
Chodila jsem k vám.
Často.
Seš Max. Max Mayfieldová.
Jezdíš na skejtu a posloucháš walkmana.
Jo.
- Ale... - Co dělám tady, když ležím v kómatu?
To je dobrá otázka.
Musíme jít. Není tu bezpečno. Pojď.
- Kam jdeme? - Ke mně.
Nesmím daleko. Přišla jsem za Henrym.
- Znáš ho? - To si piš.
Nechal mi vzkaz. Mám se s ním sejít na místě označeným X.
Asi ho ohrožují příšery.
Ty jsou to poslední, co by ho mohlo ohrozit.
- Ale tady se píše... - Vím, co se tam píše.
Potřebuje pomoc. Mám si pospíšit!
Vím, co se tam píše, protože jsem ten vzkaz psala já.
Tomu... nerozumím.
Promiň.
Nechtěla jsem ti lhát. Ale potřebovala jsem tě sem nějak dostat.
Seš jedna z nich, že jo?
- Co? - Jedna z příšer.
- Vypadám tak snad? - Nevím. Třeba máš masku.
Máš divný oblečení a seš v kómatu.
Dobře.
Znala by příšera historku, jak si tvůj brácha dělal číro,
ale tvoje ségra ho zastavila a zachránila ho před největším trapasem,
jakej kdo v prváku zažil?
Jakou barvu mělo to číro?
Smyslně oranžovou. Já si smyslnost představuju jinak, ale...
Podle ostatních jsem škarohlíd. Přitom jsem jen upřímná.
Pojď.
Tak tě tu vítám.
Hej.
Je tady i hezkej výhled.
Kde to jsme?
Ve vzpomínce.
Která je součástí jedný obrovský paměti.
Vypadá to hezky, ale opak je pravdou.
Tohle místo, tenhle svět
je jako vězení.
Henryho vězení.
Jen klid, broučku.
Oni jsou hodní. Vezou nás do bezpečí.
Ber to jako takový výlet do přírody.
Výpravu za poznáním.
ZAKÁZANÁ ZÓNA
Náklad dorazil. Opakuju, náklad dorazil.
Odvádí je do kasáren vedle knihovny.
Tunely.
Vidíte? Přímo pod těma kasárnama vede severní tunel.
- Máme štěstí. - Konečně taky jednou.
U týhle akce bude potřeba.
Jestli se armáda snaží ty děti chránit, bude je pečlivě střežit.
Musíme se k nim prokopat, odvést je odtamtud a tajně vyvézt z města.
Aniž by si toho někdo všimnul.
- Frantík. - Cože?
Co?
Pardon, já myslela, že jsem to řekla v duchu.
Znáte tunely Tom, Frantík a Jindra?
Ne? Vy jste neviděli Velkej útěk?
Ten film je o válečných zajatcích.
Drželi je v podobných kasárnách, jako jsou tyhle.
Chtěli utýct, takže si vykopali tunely a nazvali je Tom, Frantík a Jindra.
Nacisti o nich nesměli vědět.
A tak vykopali Toma v temným koutě, Jindru za kamny a Frantíka na záchodě.
V našem případě by byl nejlepší Frantík.
Teda ten záchod. Nemyslela jsem... No nic.
Můžeme to zkusit. Jak ale zjistíme, kde je záchod?
A jak tam dostaneme děti?
Ani nevíme, koho z nich Vecna chce.
Vyšleme tam spojku.
Dostane se dovnitř, změří vzdálenost k záchodům a zjistí, kdo zná Tentononce.
A nějak se vyhne vojákům.
To je moc hezkej plán, jenom je...
Naprosto nereálnej.
Jo. Kdo tohle podle tebe zvládne?
Bond? Magnum?
My nechceme superšpiona.
Chceme opak. Někoho, koho nebudou podezírat.
Kdo tam prostě nakráčí.
Nějaký dítě, který zapomněli sebrat.
Co je?
Dva vojáci na věži u západní brány.
Jeden na věži u východní.
Raz, dva, tři, čtyři na zemi.
Doufám, že máš pravdu a Vecna tam fakt je.
Tahle akce nás může stát život.
Mám.
Rozhodně ji nemáš ve všem. Spousta věcí nesedí.
- Co třeba? - Slyšelas kryptonit.
Jestli je Vecna uvnitř, bude oslabenej. Jak by potom mohl unést Holly?
Můžeš se zeptat, než ho zabiju.
Jak vysoký je ten plot?
Přes plot skákat nebudeš.
Proč ne?
Tohle není trénink. Je to realita.
A ta střecha je z plechu.
Při dopadu by tě slyšela celá základna.
Neslyšela, když zrovna zahřmí.
Jasně.
Hřmí každých sedm vteřin.
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest...
sedm.
To byla náhoda.
- Hoppere, slyšíš mě? Tady Dustin. - Dustin!
Hoppere, slyšíš mě? Tady Dustin.
Ahoj, tady Hop. Slyším tě.
Ty vole!
Je to dobrý, jsou naživu!
- Zeptej se na El. - Je tam El? Přepínám.
Ano, jsem tady. Přepínám.
Super! Senzace!
Doufám, že vás neruším při něčem důležitým...
Ať přijdou!
Přijďte ke kostelu na roanským hřbitově.
Na hřbitově? Kde jste se tam sakra vzali?
Vy to ještě nevíte. Jsme v Obráceným světě.
Cože?
Sledujeme demogorgona pomocí telemetrickýho lokátoru.
Ale narazili jsme do zdi.
Doslova. Stevovým bavorákem. Potřebujeme, aby nás El vytáhla.
Ať můžeme pokračovat a stopovat demogorgona až k Holly.
Dává to smysl?
Potřebujete něco upřesnit? Na něco se zeptat? Přepínám.
Vy jste narazili do zdi?
Jak ta zeď vypadá?
Těžko se to popisuje.
- Je... - Obrovská.
Odporná.
Páchne jako Hendersonovo podpaží.
Taky jsme na ni narazili, ale ne na hřbitově.
Pár set metrů jihovýchodně od Hagenova mostu.
To je na druhý straně města.
Zajímavý.
Holly je nejspíš někde za ní.
Nesnažte se ji překonat. Bylo by to marný.
My už něco zkoušíme.
- Nancy... - Zkoušíte? Co zkoušíte?
Co zkoušíte? Hoppere!
Hele, neměli bysme oxidovat v éteru.
Přijdeme za váma. Počkejte tam.
Nemůže se jim nic stát?
V porovnání s námi? Ne.
Tak jo.
Zkusíme, jak máš natrénováno.
Ty mi ten skok dovolíš?
Pojďme, než si to rozmyslím.
Vecnova kletba
nikdy nezmizí.
Nezbavíš se jí.
S každou obětí, kterou unesl, vytvořil novou bránu.
Do Obrácenýho světa?
Když unesl mě, otevřel tím čtvrtou, poslední bránu.
A rozpůlil Hawkins.
Jestli tě pan Tentononc, vlastně Henry, unesl,
co děláš tady?
Myslíš, proč nejsem mrtvá?
V pohodě. To je logická otázka.
Měla bych bejt mrtvá.
A nějakou dobu
jsem i byla.
Nevím, jak dlouho to trvalo.
Pak mě ale něco probralo.
Nenechte si ujít jediný představení. Vstupný jen 50 centů.
To jsou dva čtvrťáky, šprti.
Joyce!
- To je ta tvoje hra? - Doufám, že přijdeš, Harringtone.
V pátek večer? Pochybuju.
Nauč se házet, pitomče.
Nějakým způsobem jsem se ocitla v jiný době.
Bylo to v Hawkinsu,
ale o 30 let dřív.
Cestovalas časem?
Fyzicky jsem tam ale nebyla.
Spíš jsem to celý
jen pozorovala.
HRAJÍ: HOPPER JR., KAREN, HENRY CREEL
A tenkrát jsem to pochopila.
Byla jsem uvězněná v Henryho mysli. V jeho vzpomínkách.
Ve světě nočních můr ovládaným jedním šíleným psychopatem.
To zní jako Camazotz.
Camo... Co?
Camazotz. Z knížky V pasti času.
- Tu jsem nečetla. - Měla bys.
Camazotz je prokletá planeta, na který vládne IT,
obrovský zlý mozek bez těla.
No a vězní na ní tátu Meg. Meg je hlavní hrdinka.
Takže Henry je trochu jako IT a ty seš jako Megiin táta.
Aha. No, nevím, jak to vidí Megiin táta,
ale podle mě má člověk, kterej skončil v tak šíleným světě,
jen pár možností.
První možnost je, že si vezmeš život.
Druhá, že se s tím smíříš.
- A třetí... - Že utečeš.
- Já si vybrala třetí. - Ta zní nejlíp.
Takže jsem postupně procházela jednotlivý vzpomínky.
Jenže jsem se v nich začala ztrácet.
Bloudila jsem, točila jsem se v kruhu.
Tak dlouho jsem hledala cestu, až jsem skončila na začátku.
A pak jsem ji uslyšela.
Kate Bush.
To je nějaká tvoje kamarádka?
Dá se říct, že jo.
Hudba si tě dokáže najít i na těch nejtemnějších místech.
Lucas mi pouštěl její písničky, aby mě vytáhnul z Vecnovy mysli.
Zpátky na světlo.
Takže ta hudba přicházela od Lucase?
Z reálnýho světa?
Celou tu dobu
ve mě nepřestával věřit.
A co by se stalo, kdybys za tou hudbou šla?
Dostala bych se odsud.
Vrátila bych se domů.
Aspoň jsem si to myslela.
Jenže pak...
se to celý zvrtlo.
Hej!
Co tady děláš? Ty neumíš číst?
Zákaz vstupu.
Umím, pane důstojníku.
Jenže ve škole nikdo není.
ZAKÁZANÁ ZÓNA
Běž.
Dělej.
Ty vole! To jsou laserový děla?
Možná.
Hni sebou, nebo tě střelí do zadku.
- Kluci. - Že mě nechytíš?
No tak.
A dost. To se nedělá.
Stůj.
Tohle je vojín Chapman. Budeš ho poslouchat.
Když nebudeš něco vědět, zeptáš se ho.
Kde si tady můžu odskočit?
Kutací tyč,
lopata,
patery ochranné brýle,
měřicí kolečko
a teď to nejlepší...
Santovy sáně pro naše sobíky.
Máme tady vestavěný lavičky, bezpečnostní pásy, pěnový polstrování...
Co víc si může unesený dítě přát?
Polstrování?
Aby se nám cestou neotloukly.
Jsem uvnitř. Slyšíte mě? Opakuju, jsem uvnitř. Slyšíte?
Ano, slyšíme tě. Kde jsi?
Na záchodě. V poslední kabince. Je to 45 kroků od vchodu.
Dobrá práce. Teď zjisti, kdo zná Tentononce.
My už jdeme.
A vůbec nejsi Debžot Derek, jsi...
Drahoušek Derek.
MIMO PROVOZ
Takže až mi otevřeš a pustíš mě dovnitř, tak...
- Převezmeš velení. - Přesně tak.
Co bude pak?
Pak půjdu zničit kryptonit. Neboj.
Běž.
Tak do toho. To zvládneš.
Čekej. Jsi moc rychlá.
Sakra.
Promiň.
Chceš mi přivodit infarkt?
Mimochodem dobrá práce.
Hope.
Co?
Děkuju.
Za co?
Za to, že mě učíš.
A věříš mi.
Kdykoliv.
Nadešel den zúčtování.
Pan Tentononc mě poslal, abych shromáždil všechny vyvolený.
Přihlaste se, u koho z vás byl.
V noci za mnou přijdete na hajzlíky
a já vás odvedu do bezpečí k našemu spasiteli.
Derekovi houklo.
Přijdou sem příšery a všechny vás zabijou.
Dereku?
Tys mluvil o Henrym?
Derek se neozval?
Zatím ne.
Dejte mu čas. Ještě to není tak dlouho.
Nějak se nedokážu vyrovnat s tím,
že zrovna na tomhle pitomci závisí osud našeho světa.
Jako bys ty viděl hrdinu, když se podíváš do zrcadla.
Lidi občas potřebujou, aby v ně někdo věřil.
A pak dokážou neskutečný věci.
Tvoje máma si začíná s Robin rozumět.
Asi tomu pomohlo, jak zahnala toho demogorgona.
Zachránila Robin život.
Vlastně nám všem.
Takže jsi ji viděl, jak drží tu sekeru?
Demogorgonovýma očima?
Jo, byl jsem na něj tak napojenej,
že jsem vnímal jeho pocity, jeho vztek.
Ale zároveň jsem tam byl i jako Will.
A moc jsem se o mámu bál.
- Chtěl jsi ji chránit. - Jo, ale nešlo to.
Jako když se bojíš u hororu, ale nedokážeš ho vypnout.
Sezame, otevři se.
No, užijte si to.
Díky.
- Určitě jsi ho nevypnul? - Co?
Ten horor.
Abys mámu ochránil.
Nic proti ní, je vážně hustá, ale víš co.
- Jo, má jen 160 cm. - Jo!
A Vecna ovládá všechny ostatní jako loutkář.
Možná můžeš taky tahat za nitky, když jsi v něm.
Jenže já nejsem Vecna.
Trochu jo.
Chceš říct, že jsem zlej a chci zničit svět?
Rozhodně.
Ne, jen říkám, že seš taky trochu kouzelník jako on.
Jen v D&D. V reálným životě ne.
Jo, v reálným životě seš spíš čaroděj.
Nepotřebuješ knihy kouzel. Máš to v sobě.
Vím, že to zní šíleně, ale možný to je.
Budeš se nám hodit, když je teď El v Obráceným světě.
Tak oni něco zkouší!
Jestli Hopper ví, jak se dá přes ten val dostat,
měl by nám to říct.
Prostě toho starouše ignorujme. Pojďme dál. Zkusme třeba najít dveře.
Jasně. A ty si asi taky představuješ jako nugátový pralinky, viď?
Máš problém, Byersi? Ven s tím.
Možná byste měli přenechat rozhodování druhým.
Nerozhodl jenom on, ale i já. Protože je to moje sestra.
A...
Souhlasím se Stevem. Nemůžeme tu jen tak sedět.
Dveře asi nenajdeme, ale ta hradba určitě není nekonečná.
Někudy se musí dát obejít.
Nedá.
Je to kruh.
Kolem celýho Obrácenýho světa.
Fakt? Jaks na to přišel?
Nespal jsem v hodinách matiky jako ty.
Zachytil jsem u ní signál na podivný frekvenci.
Trvalo to, ale vzpomněl jsem si, kde jsem ho slyšel.
My jsme ho slyšeli. Vzpomínáš na ten zvuk na Irwinově, když jsme hledali Hopa?
- Jo, něco ti rušilo signál. - Jo.
Ale nebyla to armádní komunikace ani EMI.
Bylo to něco za tou hradbou.
Což je důležitý, protože tím pádem víme o třech místech.
Spojil jsem je, vypočítal středy, narýsoval kolmice...
Hele, my nejsme kantoři. Nemusíš ukazovat, jak to umíš.
Prostě si myslíš, že je to kruh.
Nemyslím, já to vím. Třikrát jsem to přepočítával a mám...
To je fuk! Já nechápu, jak nám to pomůže najít Holly.
Ono totiž nejde o kruh, ale o jeho střed.
Ministerstvo energetiky.
- Tam jsou... - Hawkinský laboratoře.
To je ale náhoda, že střed tý kružnice je přesně tam, kde to všechno začalo!
Kde vznikl Obrácenej svět.
A val vznikl taky tam?
Nevím. To právě musíme zjistit.
Že jo?
Hudba mě dovedla k další vzpomínce.
Tahle se ale od ostatních lišila.
Byla jsem v ní já.
Byl to den, kdy mě Henry posedl.
Jeho první vzpomínka na mě.
Já vím. Jako by to už tak nebylo dost na palici.
Pořád jsem ale měla svoji hudbu.
A tak jsem ji dál následovala.
A ona mě přivedla k novým vzpomínkám.
K děsivým vzpomínkám.
- Pusť mě! - Pojď se mnou do říše smrti.
Připadalo mi to nekonečný.
Nakonec ale všechny vzpomínky zmizely.
Tu noc, kdy mě Vecna zabil.
Kdy mě uvěznil.
Konečně jsem ji našla.
Cestu ven.
Byla jsem tak blízko.
Dokonce jsem cítila dotek jeho ruky.
Skoro jako bych tam byla.
Jako bych s ním v tý nemocnici byla.
To ne.
Ne.
Lucasi.
Lucasi!
Ahoj, Max.
Utekla jsem.
Běžela jsem dál a dál.
Nikdy nezapomenu, jak se tvářil.
Měl strach.
Víc než to. Byl vyděšenej k smrti.
Děsí ho tahle jeskyně.
Tahle vzpomínka.
Nikdy sem nevstoupí.
Tady
jsem v bezpečí.
Udělala jsem si tu svý útočiště.
Svůj domov.
Zvolila jsem druhou možnost.
Která je dost na houby.
Smířila ses s tím.
Jo.
Ale pak ses objevila ty.
A vrátilas do hry třetí možnost.
Útěk?
Mám plán, jak nás odsud dostat.
Zabere to nějaký čas. Víc, než kolik máme.
Henry se za chvíli vrátí domů.
Nesmí si všimnout, žes byla pryč.
Mám se tam vrátit?
K Henrymu domů? Ne...
Já vím, že je to děsivý.
Ale jestli se odsud chceš dostat,
jestli se chceš dostat z Camazotzu,
tak je to jediná cesta.
Jediná možnost.
Řekni mi, co mám udělat.
Bacha.
- Ahoj. - Čau.
Pamatuješ na Tammy Thompsonovou?
Jo. To byla ta příšerná zpěvačka, ne?
Jo.
V devítce jsem si o ní myslela, že zpívá jako Whitney Houston.
Když jsem ji viděla poprvý, bože můj, celej svět se zpomalil.
Bylo to jako z nějakýho filmu.
Vlasy jí vlály ve větru a...
Byla prostě dokonalá.
Naprosto skvělá.
V ten moment jsem věděla, že je to ta pravá.
Že s Tammy budu konečně sama sebou.
Vždycky ve mně totiž bylo něco, co mě trochu děsilo.
A říkala jsem si, že když mě bude Tammy milovat takovou, jaká jsem,
tak mě to děsit přestane.
Jenže pak se na scéně objevil Steve Harrington.
Ježiši.
Zbytek si asi domyslíš.
Tammy se do něj totálně zabouchla.
A moje nádherná představa, jak spolu trávíme zbytek života,
se mi zhroutila před očima.
Neučila jsem se, mívala jsem zaracha. Každej víkend jsem musela uklízet.
A jednou jsem takhle uklízela netopýří hovna v garáži
a našla jsem osmimilimetrovej film.
Byla to nějaká kravina, co jsem natočila ve čtvrtý třídě.
Pustila jsem si to přes projektor
a zničehonic jsem před sebou měla menší verzi sebe sama.
Vůbec jsem se v ní nepoznávala.
Byla tak bezstarostná
a nebojácná.
A hlavně se měla ráda.
V tu chvíli mi to docvaklo.
O nějakou Tammy nikdy nešlo.
Vždycky to bylo jenom o mně.
Hledala jsem odpovědi u druhých
a přitom jsem je všechny znala.
Prostě jsem se jen musela přestat bát.
Bát se svýho pravýho já.
A když jsem přestala,
byla jsem konečně volná.
Jako by mi narostly křídla.
Konečně jsem mohla být...
Ranařka Robin.
Jo, Ranařka Robin.
Hej, lidi!
Vůbec nespěchejte!
Máte Frantíka?
- Máme Frantíka. - Jo.
Snad nebude moc tvrdej.
Když bude,
tak ho změkčím.
Hej!
Zaveďte mě ke Kayový.
Kruci.
Jestli cekneš, tak tě zastřelím, rozumíš?
Jdeme. Zvedej se.
No tak!
Nefunguje.
- Jak je otevřeme? - Nemám přístup.
Na přístup se neptám. Ptám se, jak je otevřeme.
Nijak.
A co Kayová? Tvoje šéfová. Ta přístup má?
To nevím.
Nevíš.
Tak díky za pomoc.
Plán B.
- Ne! - El!
- Ne!
Jsme tam.
Sakra!
Do háje.
Zavřete oči a vnímejte svůj dech.
Nadechněte se a vydechněte.
Pokračujte v dýchání a představte si, že jste na pláži.
Voda je modrá. Jako šmoula.
Slyšíte, jak krásně šplouchá. Zní to jako pes, když chlemtá z misky.
Říká se tomu vizualizace. Máma to dělá, když jí dojde Valium.
Běž.
MIMO PROVOZ
Nazdar.
Pod zadkem cítíte písek.
Je chladivý a jemný.
Pomalu. To je ono.
Šikovná. Výborně.
Ahoj. Jak se jmenuješ?
Debbie. Vy pracujete pro pana Tentononce?
Pro pana Tentononce?
Jo, jasně. Jsem jeho elfka.
Takovej kouzelnej skřítek.
Super. Ještě poslední příčka.
Tak, to je ono.
Jde ti to skvěle. Hezky pomalu.
Do prdele.
Jedenáctko.
Dlouho jsem tě hledala.
Jsem...
Doktorka Kayová.
Já vím, kdo jste.
Vím, koho tu držíte.
A taky vím...
že vy i vaši muži...
zemřete.
Co to sakra je?
Nebojujte s ním.
Čím víc se na něj útočí, tím je agresivnější.
Slečno Robin, a co ostatní?
Stačí jen Robin. A neboj, jdou za námi.
Něco se stalo, že jo?
Vůbec ne. Všechno běží podle plánu.
- Musíme to zastavit. Převaž to bundou. - Dobře.
Drž to.
Pusť, zkusím to...
Ahoj. Omlouváme se, problém s potrubím.
Nehledáš náhodou pana Tentononce?
- Tamhle. - Tam.
Od moře vane příjemný vánek.
Podíváte se na oblohu, hledáte mraky, ale...
Pan Tentononc?
Sakra.
Pane důstojníku!
- Klid. Nekřič tak. Co se děje? - Kurvadrát.
- Šikula. - Lucasi! Viděli nás!
- Ale ne! - Odveď je. Jděte.
- A co ostatní? - Běžte!
Sakra! Tak jo, pojďte!
Utíkejte!
Hej, stůjte!
Ashley Kleinová je bonzačka!
Hej!
Otevřete ty dveře!
Tak vy jste ten důvod.
Kvůli vám bylo tak těžké ji najít.
Pěkně jste mě potrápili.
Tak dlouho ji schováváte,
a nakonec ji přivedete zrovna sem?
Proč?
Proč kvůli ní riskujete život?
Víte snad něco, co já ne?
Vím, že se to nezdá, ale tohle ještě nic není.
Ten teplý vzduch
ho oslabuje.
V chladu ale znovu ožije.
Můžu ho zastavit.
Když začnete mluvit.
Jděte k čertu.
V tomhle stavu to asi nebude fungovat.
Nejsme zrovna nejchytřejší.
Nestihnete to. Armáda je na cestě.
To je v pohodě.
Já si pospíším.
Donáška jídla.
Kde jsou ostatní?
Za náma.
Polez, zlato. Neboj se. Pojď.
Okamžitě slez dolů, nebo tě sežere příšera!
Otevřete ty dveře!
Zmetci zasraní!
Uhni!
Konečně!
Držím tě. Dobrý.
Vy tam! Kam si myslíte, že jdete?
Co to děláš?
Musíš odsud rychle zmizet. Pojď.
Schováme tě do lesa.
Tam na tebe s kryptonitem nemůžou.
Nemůžeme odejít. Přišli jsme pro Henryho.
Vezmi si kompas a jdi na severovýchod.
Tak se dostaneš na hřbitov. K Nancy a ostatním.
Hej, nech toho!
Co je to?
Pojistka.
- Malá pojistka. - Ne.
- Když se to zvrtne, půjde se mnou. - Ne!
- Hope! - Jinak to nejde.
Nechci o tebe přijít.
Nechci to riskovat.
- Hoppere, ne! - Poslouchej mě.
Chci, abys věděla, že jsem na tebe pyšnej.
Hrozně moc.
Za to, čím sis prošla.
A jaká seš.
Ne.
Ne!
Hoppere!
- Mám tě rád, Jane. - Hoppere! Ne! Hoppere!
Hope!
Hoppere!
Hope!
Hoppere!
Klesá saturace.
Ztrácíme ji!
Tak šup, děcka. Jděte si sednout dozadu.
Ahoj.
Tak jo.
A teď si užijeme trochu legrace. Bude to super, uvidíte.
Zapněte si pásy.
Bezpečnost především. Honem, ať neztrácíme čas.
- Pohodlný, co? - Ani ne.
Tak to mě mrzí.
Robin, tady Lucas, slyšíš mě? Přepínám.
Tady Robin.
Tady Lucas.
Máme problém v MAC-Z.
Jakej?
Pusť mě, ty kreténe!
Můžete mi vysvětlit, co se to tu děje?
Nesahej na mě.
- Pět dětí uteklo, pane. - Pět dětí?
- Jak? - Tahle ženská...
Joyce Byersová.
Vnikla do kasárny.
Pomohla jim utéct nějakým tunelem.
Prosím? Můžete to zopakovat?
Těm dětem hrozí nebezpečí. Rozumíte? Jsou v nebezpečí.
A proč myslíte, že jsme je sem vzali?
Abychom je ochránili.
Pane důstojníku, já o tom všem věděl.
Nechci vás nijak urážet, ale vy dokážete ochránit leda hovno!
- Vojíne! - Hej!
- Nech ho bejt! - Hej!
- Co si to dovolujete? - Jste úplně k ničemu!
To je všechno, co umíte? Bít malý děti?
- Wille! - Wille!
Jsi v pořádku? Zlato, jsi v pořádku?
Jsou tady.
Palte na první cíl! Nečekejte!
Všichni umřeme!
Schovejte se za mě!
Pozor!
Pod postele! Zalezte pod postele!
Rychle pod postele!
Zůstaňte za mnou.
Pohyb!
- Ne! - Wille!
Byli jsme napadeni. Opakuju, byli jsme napadeni.
Musíme jet!
A co ostatní děti?
Utíkejte!
Tak jeď!
Vždyť jedu!
Musíme pryč! Držte se za mnou!
Dobře.
Wille, vstávej.
- Jdeme. - Počkej na mě!
Já tu nechci umřít!
- Počkej! - Pojďte!
Dereku, pospěš si!
- Všichni v pořádku? Dobrý? - Jo.
Rychle. K Radio Shacku. Zvládneme to, když budeme rychlí.
Pak se tunelem dostaneme ven.
- Tak jo. - Jo?
Neztrácejte mě z očí.
Ještě ne!
Teď!
Tumáš, parchante!
Pojďte! Panebože.
Proboha!
Vydrž, zlato! Vydrž!
- Co to sakra bylo? - Nemám tušení, ale je to jízda!
Sestro.
Palte!
Pozor!
Murray!
Ty svině.
Do prdele!
Děcka!
Vydrž!
Rychle! Utíkejte!
Běžte zpátky!
Nepřibližuj se k němu! Nepřibližuj se!
Vidíš je?
Williame?
Vidíš ty děti?
Víš proč?
Proč jsem si k proměně světa vybral zrovna je?
Protože jsou slabé.
Mají slabé tělo i mysl.
Prosím!
Jsou zranitelné.
Tvárné.
Snadno ovladatelné.
Jsou to ideální skořápky.
A ty,
Wille,
tys byl první.
Bylo tak snadné se do tebe dostat.
Tys mi ukázal, co všechno je možné.
Čeho jsem schopný.
Někteří lidé
do tohoto světa nepatří.
Patří do toho mého.
Hledala jsem odpovědi u druhých, a přitom jsem je dávno všechny znala.
Chceš se kámošit?
Prostě jsem se jen musela přestat bát.
Bát se svýho pravýho já.
Tyjo! To je fakt dobrý!
BYERSŮV HRAD
A když jsem přestala, byla jsem konečně volná.
Jako by mi narostly křídla.
Překlad titulků: Irena Křiváková