Kunem se, ništa nisam taknuo!
Vrata su se čarobno otvorila sama od sebe?
Sigurno je bio nekakav kvar.
Da razjasnimo.
Do kvara je došlo baš u trenu kad se taj kamion pojavio?!
- Očekuješ da povjerujem? - Kunem se. Ne znam što se dogodilo.
Što ako je to zbilja bio kvar?
Samo što ga nismo izazvali mi.
RADIJSKI KOMPLET
Pokusni kunići, a sada trkom.
Čitava dimenzija samo što nam se nije obrušila na glavu.
Hej.
Je li sve u redu?
Znam da je plan totalno trknut i hrpa se toga mora poklopiti,
i hrpa toga može i vjerojatno hoće poći po zlu,
ali možemo mi ovo. Znam to.
Još jedan obračun za kraj i ova će noćna mora završiti.
Napokon će završiti.
Pa zdravo.
MAC, ovdje Vučji čopor. Čujete li…
- Što to radiš? - Dojavljujem doktorici.
Ta gadura ima kompleks Boga.
Samo će nas usporiti.
Ne.
Ovu nakazu ulovit ćemo sami.
OSMO POGLAVLJE: NAŠ SVIJET
- Misliš da su dobro? - Kamion je brži od Humveeja.
Najmanje osam kilometara brži.
Imali su šest minuta i 20 sekundi prednosti
pa su još dodatnih 800 m ispred njih.
Dakle, dobro su… zasad.
No prava sranja još nisu počela.
Erica, pripazi na rječnik.
Nismo sad na nastavi. Ova situacija zahtijeva psovke.
- Onda, kako se osjećate? - Kako to misliš?
Dok pomažete spasiti svijet i sve to.
Osjećam se baš dobro.
Ma prokleto dobro.
Ajmo!
Upad! Kreni!
Hej, Robin.
Molim te, reci mi da ste to bili vi, a ne još onih mutiranih pseta.
Mi smo i prerano je. Čuvaj živce za poslije.
Dobro, primljeno. Potiskujem emocije.
Nema traga zlom planetu koji se primiče.
To je dobro. Ovo će potrajati.
U redu, razdvojimo se.
Dva para ljestvi.
Ne žurite se. Čuvajte snagu.
Usput su platforme, iskoristite ih za odmor.
Dobro.
Ajmo.
Dobro si?
Ne boj se.
Sve su ovo prijatelji.
Samo su došli gledati.
Ne obaziri se na njih.
Da, tata.
I neka bude svjetlost.
To! Bravo, Ćelavi Orle.
Sad idi na krov.
Oprezno s tim C-4. Ne želim raznijeti Naopaki dok smo ovdje.
A ja namjeravao biti nemaran.
No mudro zboriš, Jime. Bolje da budem oprezan.
U redu.
Upamti,
ako dvaput sporo kucnem, znači…
- Bezdan se počeo micati. - Tako je.
Ti i sestra zauzmite položaj, ali čekajte. Ne napadajte.
Čim mi potvrde da je planet dovoljno blizu tornja,
triput ću vam brzo pokucati.
Onda napadamo. Ubit ćemo Henryja.
I molimo se Bogu da Dustin ima pravo i da će se taj planet prestati kretati.
Što bi moglo poći po zlu, zar ne?
Ako nešto ipak pođe po zlu,
moraš mi obećati da me nećeš izvući.
Moram se uvjeriti da je mrtav.
Dobro.
Onda i ti meni moraš nešto obećati.
Ako ovaj plan nekim čudom uspije, brišemo odavde.
Dr. Kay i njezini planovi… To ćemo rješavati neki drugi put.
Dogovoreno?
Okončajmo ovo, mala.
- Hoćeš malo? - Da.
Hej.
Ono što si rekao u postaji…
Žao mi je.
Ne zbog onoga što si rekao. Ispalo je pogrešno.
Ne, nije pogrešno. Isuse!
U redu je.
Ne, nije.
Trebao sam biti uz tebe, a nisam bio.
Valjda sam bio toliko zaokupljen sobom da to nisam vidio.
Osjećam se kao idiot i…
Žao mi je.
Ne treba ti biti žao. I nisi idiot. Nisi.
Samo…
Dugo to ni sam nisam shvaćao.
Mislim da se moralo dogoditi onako kako se dogodilo.
Morao sam naći svoj put.
No važno je da si ti još ovdje
i da i dalje misliš da možemo biti prijatelji.
Prijatelji? Ne, hvala.
Najbolji prijatelji.
Dobro. Hajde.
Planet nas čeka.
Zašto im toliko treba?
Ne znam. Možda ima neke veze s time što je toranj visok 150 m.
Ako nešto ne valja, javit će.
Da. Osim ako već nisu mrtvi.
Dobro. Od stresa ogladnim pa…
Želiš li nešto?
Ne.
Dobro.
Zapravo, može…
Vickie?
Vickie!
Ajme meni.
Kunem se, nervozu najbolje liječi zdjelica…
Otkačeno, zar ne?
Bok.
Hvala, stari.
Dobro.
Bome je spektakularno.
Šteta što moramo sve raznijeti.
Majko Božja.
Jime, čuješ li?
Da, čujem.
Imam dobru i lošu vijest.
Dobra je vijest da je teorija bila točna. Divovski planet obrušava se na nas.
Loša je vijest da je teorija bila točna.
Divovski planet obrušava se na nas.
- Koliko vremena imamo? - Ne mnogo.
Nadam se da je Supercura blizu.
Hajde, Je.
Ovo je Vecna, upravo sad u Bezdanu?
Ne moraš šaptati, ali da.
Dobro. Zašto ga onda ne ubijemo ovdje?
Itekako je ranjiv.
- Ovdje ne smijemo. - Moramo ući u njegov um.
- Nije li ovo njegov? - Ne.
- Ovo je moj um. - Što?
Čekaj.
Jesi dobro?
O, sjajno.
Ovo mi je nedostajalo.
Hop.
Bezdan se kreće.
- Blizu smo Henryjeve kuće? - Ne baš.
- Koliko to? - Nisam sigurna.
Rekla si da si tu kao doma.
Da, jesam, ali u njegovom umu ima hrpa sjećanja.
Mi smo kao Dorothy u Ozu, ali bez staze od žutih opeka.
Sve je povezano, dugim putevima i prečacima.
- Trebamo prečac. - Ma što ne kažeš!
Ušutite sad malo dok razmišljam.
- Joyce, tvoja glupa predstava? - Vidimo se, Harringtone.
U petak navečer? Samo ti sanjaj.
Hajde, imam ideju.
- To je bila Joyce? - Da.
Iza ovih vrata Hop puši džoint.
A malo dalje g. Wheeler šlata gđu Wheeler.
Da bar stignemo razgledavati, no čeka nas predstava.
Tri, dva jedan, pokret!
Da, pročešljat ćemo straga.
Zapadna soba čista.
Južna strana!
Na lokaciji smo. Nema…
- Ne… Ljudi, ne poravnava se. - Kako to misliš?
Vrh tornja ne poravnava se s pukotinom.
Sranje.
- Ako Bezdan udari o vrh… - Toranj se ruši.
Sjajno. Baš sjajno.
Hej, Šefe, Je mora zaustaviti taj planet.
- Čim prije, molim! - Za koliko?
Trideset sekundi?
Što to radimo?
- Čekamo. - Što?
Tri. Moramo napasti.
Šefe, slušam! Što se ondje događa?
Ne mogu razgovarati s njom. Dao sam znak.
Ovdje se ništa ne događa,
a samo što nas nije zgnječio planet u pokretu. Daj opet!
- Moramo napasti. - Ovo je jedini način. Vjeruj.
Sranje!
Pazite!
Sad!
Steve!
Drži se! Tu sam. Samo se drži!
Živi smo! Živi smo!
Bokte, mislio sam da si gotov.
Bezdan je stao! Je ga je sredila! Ponavljam, Je je sredila gada!
Da! To! Ajmo!
Vratila si se. Vratila si se po mene.
I više te nikad neću napustiti.
Bar dok ne odemo odavde. Svi mi.
To je ona! Čudovište!
- Dižite se! - Ne, nisam ja čudovište.
Mogu to dokazati.
Može!
Pridrži ovo.
- Hej! - Polako!
- Spreman? - Spreman?
Da.
Polako. Držim te, stari.
Dobro, kud puklo da puklo.
Majko sveta.
Sad smo službeno svemirski putnici?
Međudimenzionalni svemirski putnici.
Ma kakav pišljivi Armstrong!
Gotovo je.
Gdje su?
S Max.
Na sigurnom.
Gdje su?
Rekla sam ti.
S Max.
Daleko odavde.
Ne možeš vjerovati, zar ne?
Da su uopće prozreli tvoje laži.
Zašto nas ne vidi?
Jer nema samo g. Štoštić čarobne moći.
Zato otimaš djecu.
Jer misliš da imaju slabe umove.
Ali pametnija su nego što misliš.
A ti…
Jesi li ti pametna?
Dopustila si da te uhvatim.
A ovdje unutra…
Naći ću sve odgovore koje trebam.
Bokte mazo!
To je on. On je Crnilo.
Holly vam je govorila istinu. On pokušava uništiti naš svijet.
Ali bez vas to ne može.
Moramo pobjeći. Odmah.
Snažniji smo, je li?
I ja sam.
Holly!
Mogu je pratiti u njegov um.
Možemo dokrajčiti svog brata, zajedno.
Hajde!
Sad!
Zdravo, brate.
Ljudi, ne znam za vas,
ali ja sam očekivao više…
- Ubojitih vitica? - Čudovišta?
Kolektivni um dopire dovde. Ako je Henry umro…
- Onda su i njegovi podanici. -„Ako”?
Ne znamo što se događa u umu.
Znam da je Je zaustavila Bezdan, ali možda se još bori protiv njega.
Hej. Pripremala se za ovo.
I nije sama. Ima Kali i Max.
Siguran sam da je Henry mrtav. A ako nije, bit će.
Da.
Baš si nam dignuo moral.
Hej, stari.
Hej.
Mislio sam da sam gotov.
Dužnik sam ti.
Da.
Gle, samo zato što mi nisi drag,
ne znači da želim da umreš.
A nekako mi se čini da ćemo te trebati ovdje.
Usput, ne krivim te
što ti nisam drag.
Znaš, katkad znam biti pravi gad.
Da.
Mislim… I ja.
Gle, Steve,
dok sam bio u Kaliforniji,
bio si uz Nancy kad ja nisam mogao biti.
Mislio sam da zato nešto s nama ne štima.
Ali zapravo…
Naši problemi nisu imali veze s tobom.
Samo mi je dugo trebalo da to shvatim.
I…
da je pustim.
Da se nismo toliko svađali,
vjerojatno sam ti mogao prištedjeti malo vremena jer…
Već dulje znam da Nance i meni nije suđeno.
Samostalna je. Želi vidjeti svijeta, a…
- Ne znam. Ja želim… - Šest malih zlata?
Rekla ti je to?
Možda da sam rekao četiri?
Možda da ih ne zoveš „zlata”.
Da.
Čuj, na kraju krajeva…
Radije bih da smo prijatelji nego ništa.
Znaš, ona je stvarno…
- Posebna. - Da.
Oko nečega se možemo složiti.
Da, čini se.
- I dalje mi nisi drag. - Ne bih ni želio da bude drukčije.
Hej, golupčići! Dođite ovo vidjeti.
Isuse Kriste.
To je to.
To sam vidio u viziji.
Djeca su unutra.
Što onda čekamo?
Derek? Ne! Derek, moraš nastaviti.
- Ne mogu. - Derek, što radiš? Hajde!
Samo me ostavite! Spasite se, tupani!
Ne budi idiot!
- Nisam idiot! - Jesi! Ne, ne možeš…
- Jesu svi dobro? - Da, dobro smo.
- Recite mi da ste ga našle. - Ispario je.
Vratio se u stvarni svijet. Može se vratiti. Vratit će se.
Koliko ima do špilje?
Nije daleko. Hajde.
Derek, moramo ići. Odmah.
Hajde! Trčite!
Dustine! Lucase! Što se događa? Hajde, recite nešto!
HERBICID. 1966.
Znao si da će se ovo dogoditi.
Baš kao što znaš što će se dogoditi s njom.
Zar ne vidiš, Jane?
To je začarani krug. Užasan i okrutan začarani krug.
Ali možemo ga zaustaviti. Večeras.
Kako?
Nakon što ubijemo brata, nakon što se djeca spase,
ne odlazimo s ostalima. Ostajemo na mostu.
Kad Naopaki svijet nestane…
i mi ćemo s njim.
To je jedini način, Jane.
Jedini način.
Učinit će to, Jime. Okončat će svoj život.
Pokaži se!
Pokaži se, gade lažljivi!
Štošta sam, ali lažljivac nisam.
Zavirio sam u njezin um,
a sad sam zavirio i u tvoj.
Kakav bijes skriva!
Jedna kći mrtva zbog tebe, a uskoro i druga.
Pokaži se!
Ono si čega se pribojavaš.
Ti si prokletstvo.
Ne!
Zašto signalizira?
- To nije signal. - Što je onda?
O, Bože.
Holly!
Idite u špilju!
Tu sam. Drž' se.
Drž' se!
Ne daj se.
Što si učinio?
Pa zdravo.
Hej, doktorice.
Djeca su ostavila zadaću.
OPERACIJA STABLJIKA GRAHA PRIPREMA ZA MISIJU
- Max! - Što se dogodilo?
Isparila je kao kakav duh!
To je bilo Crnilo? Crnilo ih je uzelo?
Slušajte!
Držimo se plana. Idemo u špilju. Crnilo nam ondje ne može nauditi.
Slijedite mene, budite tihi i držite se na okupu.
- Idemo! Hajde. - Hajde, ljudi.
Idemo! Požurite se!
Djeca su sama unutra. Moraš nas vratiti k njima.
Ne mogu bez komore. Izbacio nas je.
Moramo u Bezdan k ostalima. Možemo ga ondje ubiti.
Nema vremena. Svjetovi će se sudariti prije nego što dođemo do njega.
Neće ako se Holly i djeca domognu špilje.
Ako Dustin ima pravo, Henry ne može ništa bez djece.
To je puno pretpostavki.
Što bi ti?
Sad ne smijemo odustati.
Ne činiš li upravo to? Odustaješ.
Znam istinu.
- Henry mi je pokazao tvoj plan. - Henry ti je lagao.
Obmanuo te.
Iskoristio te, a ti si nasjeo.
Pogledaj me u oči i reci mi.
Reci mi.
Reci mi da se večeras ne kaniš ubiti.
Nemamo vremena za ovo. Moramo ići.
Neću ga detonirati.
- Neću. - Molim?
Neću detonirati C-4
dok ne doznam da si na sigurnom s ostalima u Hawkinsu.
Ako ubijemo Henryja, a ne uništimo Naopaki svijet, sve je uzalud.
Zato ću ga uništiti kad budem znao da si na sigurnom.
Zašto ovo radiš?
Jer ga je Henry obmanuo i prolupao je.
- Kali, čekaj. - Ne. Ovo je veće od njega, Jane.
- Veće od svih nas. - Samo naprijed. Hajde. Upucaj me.
Ako sam ja živa, onda je i Henry.
Moram prekinuti taj krug.
I hoćeš. Ali ne ovako.
Ne s još nasilja. Ne s još boli.
Već si dovoljno patila.
Od trena kad si se rodila.
Oduzeli su ti majku. Oduzeli su ti djetinjstvo.
Napadali su te, manipulirali tobom, zlostavljali te.
To su činili grozni ljudi.
Život je bio tako nepravedan prema tebi, tako okrutan.
Ali nisi dopustila da te slomi. Moraš se boriti, mala.
Moraš se boriti još jedanput za kraj.
Bori se za sretne dane koji te čekaju s druge strane. Bori se za…
za svijet izvan Hawkinsa.
Bori se za dan kad ćeš imati svoje dijete
i pružiti mu život kakav ti nikad nisi imala.
Za dan kad ćeš biti ljuta jer je pozvala dečka
i ne želi ostaviti odškrinuta vrata.
Znam.
Znam da ne vjeruješ da to možeš imati.
Ali obećavam ti…
Nekako ćemo to ostvariti.
Ti ćeš to nekako ostvariti.
Jer moraš.
Jer ti to zaslužuješ.
Jime!
Jime! Jesi li tu, Jime?
Ne želim stvarati dodatni stres, ali imamo društvo.
Hajde! Samo što nismo stigli! Nastavite!
Kroz ovaj otvor! Ovdje! Hajde! Jedan po jedan!
Hajde!
Debbie, čekaj!
Vidjela si Dereka?
- Derek! - Čekaj! Holly!
- Derek! - Holly!
Hajde! Možemo mi to! Moramo ići! Hajde, požuri se!
Samo trči! Hajde, Derek! Hajde!
Ulazi! Evo ga! Hajde!
Hajde!
Holly!
Trči!
- Popuši mi pitona! - Hajde!
Holly!
- Jesi dobro? - Dobro smo.
To je bio on? Henry?
Da, ali ne može nas uhvatiti. Dobro? Ovdje ne. Sad smo na sigurnom.
- Dobro. - Na sigurnom smo.
- Zašto zuriš u mene? - Ne zurim!
Samo, zbilja smo blizu. I ne znamo što je unutra.
Trebala bi podijeliti malo te artiljerije.
Imaš artiljeriju.
Tri Molotovljeva koktela? Daj!
Ako se ne želiš žderati kad poginem, trebam nešto od tog oružja!
Ti bokca!
Hvala!
To su rakete.
Što?
Rakete. Dala ti je signalni pištolj.
Što?
Signalni pištolj?
Nancy! Nancy, koji je ovo vrag? Ti to ozbiljno?
Tebi je ovo smiješno?
Što ću sa signalnim pištoljem?
Hej! Wille!
- Wille! - Wille!
Hej! Što je? Što nije u redu?
Henry.
Živ je.
Odupri se.
Kako si me našao?
Tko te poslao?
Poslali su te.
Odupri se.
Wille!
Što je to bilo?
Holly?
Ostanite ovdje.
Što se događa? Što vidiš?
Henryja. Ušao je u špilju.
Evo ga! Hajde! Penjite se! Svi! Hajde! Pokret!
Požurite se! Hajde, brzo! Bjež'te!
Našao ih je. Našao je Holly i djecu.
Dobro, a što je s Je?
Vidiš li Je? Ili Kali? Ili Max?
Sami su. Posve su sami.
- Bježite! - Hajde, ljudi! Brže!
Možeš li ga zaustaviti? Svojim moćima?
Mogu pokušati. Samo nastavite.
Idite!
Pokret!
Dođite!
O, Bože.
Požurite se! Idemo!
Brzo! Hajde! Evo ovdje je rupa!
Joshua, spuštaj se! Oprezno, dobro? Idemo! Thomase, ti si sljedeći!
Jime, čuješ li?
Kvragu i sve!
Kali.
Vidi, vidi. Tko nam je to ovdje?
Prijatelji su te samo ostavili?
To baš i nije lijepo, zar ne?
Vodi je odavde.
Hej.
Imam te.
A ja imam tebe.
Slušajte. Što god ovdje vidite, nije stvarno.
Ništa vam ne može. Samo mene gledajte, dobro?
- Dobro. - Dobro.
Hajde, idemo.
Hodajte. Ostanite blizu. Gledajte mene, dobro?
Samo nastavite.
Vrag te neće!
Gledaj mene, Derek!
Ovuda. Kad dođete na drugu stranu, čekajte mene.
Debbie, ti prva.
Thomase, sad ti.
- Hajde. Požurimo se! - Idemo!
- Hajde! Možemo mi to. - Požuri se, Glenne.
Hajde!
Reci mi gdje je druga nakaza ili će ova odmah ovdje skončati.
Ne znam o čemu govoriš. Sami smo.
Misliš da se igram? Gdje je ona?
Što radiš, Murray? Ovo nije dobar plan.
Ovo je ludo.
Dobro. Pa kud puklo da puklo.
Posljednja prilika.
Gdje je ona?
Idi kvragu.
Onda dobro.
Kali!
Ne!
Kali.
- Donesi zavoje, molim te. - Samo pritišći ranu.
Kali, pogledaj me.
Drži se, može? Ovdje sam. Sve će biti u redu.
Neću preživjeti.
Ne, ne govori to. Hoćeš. Preživjet ćeš, dobro?
Ne plači, Jane.
Moja priča…
oduvijek je trebala ovdje završiti.
Ne.
Ne, ne…
Holly.
Holly?
Kako si me našao?
Molim vas.
Molim vas, gospodine, ne pucajte.
Tko si ti?
Henry. Henry Creel. Živim u blizini.
Tko te poslao?
Nitko me nije poslao. Bio sam u špilji. Čuo sam krik.
Poslali su te. Poslali su te!
Zbunjeni ste. Trebate doktora.
Što se događa?
Sad je u sjećanju.
I boji se. Jako se boji.
O, Bože. Hvala Bogu!
Načas sam pomislio da ste gotovi.
Što je? Ljudina me neće zagrliti?
A… „Hvala što si uništio helić, Murrayić.
To je bilo baš hrabro i…”
Što je?
Čekajte.
Kali. Gdje je Kali?
O, Bože.
Je…
Jako mi je žao.
Mogu skočiti.
Preko tih stijena mogu do Bezdana.
Naći ću se ondje, točno kod stabla. Prečac.
Henry je još gore.
- Ako padneš… - Neću.
Ako uspiješ…
Ubit ću ga.
Da?
A onda?
Kad sam bila mala i kad si me našao u šumi…
Bojala sam se.
Jako sam se bojala.
Nisam razumjela svijet.
Nisam razumjela… ljude.
Primio si me k sebi.
Odgojio me.
Štitio me.
Postao si mi tata.
Ali više nisam dijete.
I nisam Sara.
Ona nije imala izbora.
Ali ja ga imam.
I moraš
vjerovati da ću donijeti ispravnu odluku.
Moraš vjerovati u mene.
Nađi me.
Moraš se oduprijeti.
Obuzet će te.
Sve će obuzeti.
Nisi ti bio kriv.
Nikad nisi ti bio kriv.
Pusti me na miru.
Zato Otimač umova nije htio da dođeš u špilju.
Nije htio da se sjetiš.
Rekoh da me ostaviš na miru.
Bio si samo dijete, dijete poput mene.
I iskoristio te.
Iskoristio te da ga dovede ovamo.
Isti si kao ja, Henry.
Domaćin.
Ali možeš mu se oduprijeti. Pomozi nam u borbi.
Ne daj da pobijedi, Henry, molim te. Ne daj da pobijedi.
Ne.
Pokazao mi je istinu.
Pokazao mi je da je ovaj svijet slomljen.
Da je čovječanstvo slomljeno.
Ne slušaj ga, Henry. Upravo te sad kontrolira.
Nikad me nije kontrolirao.
I nikad nisam ja njega kontrolirao.
Zar ne vidiš, Williame?
Mogao sam se oduprijeti.
Ali izabrao sam
da mu se pridružim.
Bože dragi.
Treba me.
I ja trebam njega.
Mi…
smo…
jedno.
Bjež'mo!
Dustine!
- Hajde! - Idemo!
Hajde!
Sranje!
Hajde! Idemo!
Bjež'mo!
- Nanosi mu bol. - Kako?
- Bori se protiv Vecne. - Kolektivni um.
Dakle…
ti zbilja želiš umrijeti.
- Moramo joj pomoći. - Kako?
Ako ozlijedimo Otimača umova, ozlijedit ćemo i Vecnu.
Da ozlijedimo onu Godzillu?
Štetu tih razmjera postići ćemo samo ako se raširimo.
Okružite ga i skidajte mu životne bodove.
- Životne bodove? O čemu to govoriš? - Eno ondje.
Netko ga odvuče do kanjona. Ostali zauzimaju položaje na liticama.
Zasjeda odozgo.
Samo jedno pitanje.
Tko je od nas mamac?
Ja sam.
Krenite.
Krenite!
Hajde.
Ne!
Ništa ne možemo! Dođi, molim te!
Pazi!
- Ovo je za Eddieja, kurvin sine! - Za Eddieja!
Više se ne bojim.
Mi se…
ne bojimo…
tebe.
To!
Moramo ići!
Bježi! Sranje!
Je!
Svi su dobro?
Holly.
Holly? Čuješ li me?
Holly? Holly, hajde. Hajde.
Nancy?
Da. Da, ja sam. Ovdje sam.
Da, ja sam. Ovdje sam.
Holly?
Hej!
Hej.
Sve izbaci. Možeš ti to. Bit ćeš dobro.
Gdje sam to?
Na sigurnom si, kompa. Došli smo te odvesti kući.
Da. Opa!
Tu sam, kompa. Tu sam. Tu sam, kompa. U redu je.
Molim te, vrati mi se!
Ne!
Na krivu si se obitelj namjerio.
Mama, ubijaš ga!
Upomoć!
Ti slobodno idi kući.
Ovaj put nisam pobjegao.
Eddie!
Volim te, stari.
Zbogom, Mike.
Je! Je, gdje si?
Nije me on pretvorio u ovo.
Ti si.
Wille, probudi se!
Odlazi!
Samo želim da ovo završi.
- Šefe, čuješ li? Šefe? - Čujem. Što se događa?
Onaj gad bez nosa je gotov.
Opet smo u Naopakom svijetu i djeca su s nama.
Kako su svi? Jesu li svi dobro?
Da, družina je izubijana, ali dobro smo.
A Je?
Cijela družina.
Može malo glazbe za dušu, stari?
Uništite Naopaki svijet za sve vijeke.
Napustimo ovaj pakao.
Da, primljeno.
Dobro. Odbrojavanje počinje.
Hej, prestani! Razmazat ćeš to po meni.
Ni ja ne mirišem kao cvijeće.
Zbilja zaudara.
Što radiš? Pustit ćeš još toga unutra.
Ili to ili ću se onesvijestiti.
Jer vonjaš na…
Zapravo ne znam na što vonjaš, ali odvratno je.
- Seronje. - Seronje.
Zakon!
Evo ga. Dome, slatki dome.
Jimbo, moram pitati. Kako se osjećaš?
Trebam odspavati i zapaliti.
- Nisi li prestao? - Jesam.
Zato ću i uživati kao nikad.
Pazi!
Svi ste dobro?
Svi ruke uvis!
Ruke uvis, rekoh.
- Miči se! - Hej! Pusti me!
Silazi! Ruke uvis!
- Ruke uvis, rekoh! - Hej!
Dobro.
Ne! To je moja sestra! Pusti me!
- Da! - Dobro!
Idemo! Pokret!
- Dustine! - Što se događa?
Svi gore!
Je? Vidiš li Je?
Naredniče! Gdje je djevojka?
Maloprije je bila ovdje.
Sigurno je pobjegla.
O, Bože.
- Mike… - Pusti me!
Moraš… Moraš otići odande! Moraš izaći!
Ovo neće završiti ako sam još ovdje.
Ne. Smislit ćemo nešto. Uzvratit ćemo. Kao i uvijek.
Razgovaraj s ostalima.
- Ne. - Zahvali im u moje ime.
Bili ste tako dragi prema meni.
Naučili ste me što su prijatelji.
Ne! Molim te, nemoj.
Mike, moraš im pomoći da shvate moj izbor.
Ali ja ne shvaćam.
Znam.
Ali shvatit ćeš.
Jednoga dana hoćeš.
Razumiješ me.
Bolje nego itko drugi.
Oduvijek je tako.
Od dana kad smo se sreli…
vidio si mene.
Ja sam Mike. Skraćeno od Michael.
Možemo te zvati Je. Skraćeno od Jedanaest.
Pravu mene.
Volim te.
Volim te baš takvu kakva jesi.
Molim te, ne ostavljaj me, Je.
Molim te, nemoj ovo raditi.
Uvijek ću biti s tobom.
Volim te.
Zbogom, Mike.
Je! Je! Je!
- Je! - Mike!
- Ne diraj je! - Mike!
Pusti me!
Je! Je! Je!
Je!
Je! Nemoj!
Jedanaest!
Je!
Je! Je!
SREDNJA ŠKOLA HAWKINS
Ne!
Je!
Je! Je!
U SPOMEN NA…
SPOMENIK GRAĐANIMA HAWKINSA U INDIANI
KOJI SU IZGUBILI ŽIVOT U VELIKOM POTRESU
- Da pogledamo? - Da.
18 MJESECI POSLIJE
Bok, društvo. Prošlo je dosta vremena.
Pitam se… Mislim…
Sjećate li me se uopće?
Možda sam preskromna. Budimo iskreni,
tko bi zaboravio ovaj umirujući glas, hrapav poput onog Debre Winger?
Tako je. To sam ja. Robin Buckley, poznatija kao Rockin' Robin.
Jimmy „Brzoruki” ljubazno mi je ustupio kabinu za gostujući angažman,
ali morat ćete mi progledati kroz prste jer nekako sam zahrđala.
O čemu da uopće govorim? Kužite?
Moje uobičajene teme izašle su iz mode… kao lonac-frizura mog frenda.
Ono… Nema vojnika,
nema ograda,
nema kamera koje sve vide,
a jedini Big Mac koji mogu naći onaj je u McDonald'su.
Ljudi su sretni i nasmijani i idu u kino.
Tko ne želi pogledati novu pustolovinu Indiane Jonesa?
Sranje.
Evo ga.
Oprostite. Moj me kompanjon otkantao.
Ali kad smo kod isprika,
imao je prilično dobru.
Idemo, dečki! Spremni za bejzbol!
Nego…
Samo usredotočeno!
Gotovo sam previše praznovjerna da bih ovo rekla, i evo već kucam o drvo,
ali mislim da Hawkins napokon više nije uklet.
Dobro, Thomase. Idemo. Hajde, stari!
- Ali istodobno… - Idemo.
Ovo uopće nije Hawkins kakvog se sjećam.
Tako je drukčiji.
No možda nije stvar u gradu.
Možda sam se ja promijenila.
Vjerojatno smo se svi.
To barem svakako stoji za moje prijatelje.
Koji, usput budi rečeno, danas maturiraju.
Tako je, Hawkinsova generacija '89. danas se penje na podij.
Nadam se da ćete ih podržati. Ja svakako hoću.
Jer ako itko zaslužuje ovacije, to su oni.
A da bi njihova zabava počela, evo nove omiljene stvari.
Slomi još koju kost i snalazi se sama.
Jer meni je bolnica dosta.
Možda bih trebala biti sama.
Mislim…
Što se tu događa?
Što je? Danas maturiramo.
Za dva sata. Malo si se prenaglio.
Dobro, sad si se sigurno prenaglio.
Oprosti, ali izgledaš jako seksi.
A ti izgledaš jako blentavo.
Fuj, želudac mi se diže!
Fotkat ćeš me?
Hoćeš li? Molim te?
Mama, u redu je.
- Samo sam dan vožnje odavde. - Znam.
- Dolazit ću kući kad god uspijem. - Dobro.
Zvat ću te toliko da ćeš promijeniti broj.
- Dobro. - Dobro?
Dobro.
- Volim te. - I ja tebe.
Još bi fotkala?
- Da. - Dobro.
Tako si zgodan. Moj najbolji učenik.
NAJBOLJI UČENIK
Superman!
Snimamo.
- Sretna matura. - Sretna matura.
- Lijepo. - Generacija '89.
Da.
Sranje. Čekajte. Ne.
- Bože. Ne. - Neka je objesi.
- Ostavi plahtu. - Ne, ne.
Previše svjetla. Priguši ga.
- Nije ti ovo Kum. - Znam da nije.
- Neka je objesi. - Imaš još jedan pokušaj.
Ovo traje cijeli dan. Umjetnik…
- Halo? - Joyce, Karen je. Vidjela si Mikea?
Ne, nisam ga vidjela.
Mi ga nismo vidjeli od sinoć.
Karen je. Ne može naći Mikea.
Je! Je!
Je!
Hej, mali.
I mislio sam da si ovdje.
Mama ti šizi.
Ne krivim je. Mislim…
Ne znam sjećaš li se, ali u ovom su gradu znala nestajati djeca.
Neće razumjeti.
Nikad neće razumjeti zašto se ne mogu popeti na podij.
To bi bila laž.
Kao da mi je u redu nastaviti sa životom,
a nije.
To mi nije u redu.
Imao sam plan.
Da Je i ja odemo nekamo daleko
i da nas nitko ne nađe.
Rekao sam da ćemo otići nekamo gdje su tri slapa.
Ne znam ni je li mi povjerovala.
Tko uopće bi? Tri slapa? To je tako glupo, djetinjasto.
Bio je to plan iz mašte. Trebao sam imati pravi.
Jednostavno nisam…
Nisam mislio da će samo…
Hej. Slušaj…
Nisi ti kriv.
Nisi kriv za to što se dogodilo.
Je je odabrala.
Sad si ti na redu.
A kako ja to vidim, pred tobom su dva puta.
Imaš jedan put
gdje kriviš sebe za ono što se zbilo.
Stalno vrtiš u glavi što si mogao učiniti drukčije.
Guraš ljude od sebe i patiš jer misliš da to zaslužuješ.
A tu je i drugi put…
gdje nekako prihvatiš ono što se dogodilo.
Nekako prihvatiš njezin izbor.
Ne mora ti se svidjeti. Ne moraš ga razumjeti.
Ne razmišljaj o tome.
Samo to prihvati.
I živi najbolje što umiješ.
Već sam bio na tom prvom putu.
I ne preporučujem ga.
A što se tiče Je…
Mislim da znaš što bi ona htjela za tebe.
ČESTITKE, GENERACIJO '89.
- Ne znam. Ja? - Da.
- Nisam bio. - Ni ja. Ali mislim da bi joj se svidjelo.
Dobar dan svima
i dobro došli na dodjelu diploma generaciji '89.
Mama! Mama!
Mike.
Oprosti, mama. Uhvatila me panika.
Ne moraš objašnjavati.
Bože, vidi ti njega.
Odrastao si.
Ponosim se tobom.
Silno se ponosim.
Volim te, mama.
Volim te, srce.
A sada mi je veliko zadovoljstvo najaviti nekoga
tko je uistinu briljirao tijekom svog školovanja ovdje.
Dame i gospodo, pljeskom pozdravite najboljeg učenika, Dustina Hendersona.
To, kompa!
Dustine!
To mi je frend!
Samo sam htio normalno djetinjstvo.
Ali to su mi djetinjstvo ukrali.
Nama su ga ukrali.
I da budem iskren, ove protekle godine
prilično sam pizdio zbog toga.
- Rječnik. - No onda sam se prisjetio svih godina.
I shvatio sam da iako je bilo mnogo toga lošega,
bilo je i toliko toga dobroga.
Ima jedna igra koju volim igrati. Zove se Dungeons & Dragons.
- Da! - Isuse Kriste.
I u toj igri postoje dvije vrste kaosa:
kaotično dobro i kaotično loše.
Loš kaos donosi anarhiju, razaranje, rat.
Ali dobar kaos može donijeti inovaciju,
promjenu.
A ova škola,
iskreno, morala se promijeniti.
Jer bili smo tako podijeljeni. Na sportaše, štrebere, nakaze.
A usred kaosa
svi su se ti zidovi srušili
i našao sam nove prijatelje.
Prijatelje koji mi nikad nisu trebali biti prijatelji.
Isto se dogodilo i mnogim drugima.
Kad upoznaš ljude koji su drukčiji od tebe,
počneš učiti više o sebi.
Mijenjaš se.
Razvijaš se.
Sad sam bolja osoba.
Bolja sam osoba zbog njih,
zbog svojih prijatelja.
I tako… više ne pizdim.
Ali jesam zabrinut.
Zabrinut sam
jer sad kad kaosa više nema,
ravnatelj Higgins i svaka konzerva poput njega
svojski će se potruditi da sve vrate u red.
A ja ne želim red.
Zato je licemjerno što nosim ovo.
Izgledamo smiješno. Što je ovo? Kao da smo rimski senatori.
Ovo nisam ja. Mislim da nitko od nas ovo nije.
Pa, iskreno, fućkaš to.
- Hendersone. - To!
- Fućkaš školu. - Hendersone!
- Fućkaš sustav. - Dosta!
- Fućkaš konformizam. Fućkaš sve… - Da!
…koji nas žele kočiti i rastaviti
jer ovo je naša godina!
- To! - To!
To!
HELLFIRE ŽIVI
Smirite se!
Natrag na svoja mjesta!
Svi ćete na ljetnu nastavu!
I na produžnu!
- Dustine! - Dustine!
Dustine.
Ti si luđak. Ti si totalni luđak.
- Higgins se usrao u gaće. - Što će? Izbacit će me?
- Lud si. - Hej.
Hej, Stacey.
Htjela sam reći da ti je ono na podiju bilo baš opako.
Hvala. Ciljao sam na nešto u Belushijevu stilu.
Ali kao u Hughesovu filmu.
Ali ne znam. Ima li to smisla?
Da.
- U redu je… - Ne, totalno.
- Da? - Aha.
Dobro. Kul.
- Zašto sam to rekao? - Stari…
Hej, večeras organiziram tulum.
Dođite.
- Čekaj. - To se zbilja dogodilo?
Da odemo?
To je retoričko pitanje?
Ne. Fućkaš to.
Imam bolju ideju.
Puno bolju.
Samo kažem. Mislim da bi vam se New York svidio.
- Da. - Kolika je stanarina?
- Razmišljaš o selidbi? - Živjet ćeš sa mnom?
Vi to ozbiljno? Dajte!
Pogledajte ovo mjesto. Zalazak Sunca, pogled.
Ozbiljno mi kažete da vam ovo ne fali?
- Ne. - Ne.
Šuma, kamenolom, videoteka, kino?
- Ne. - Ne.
Ne bih se vratio ni da mi platiš milijun dolara.
Trebao bi puno manje od milijuna, samo da znaš. Cijene su još niske.
Ima jedan sjajan stan u Forest Hillsu.
Ne mogu si ga još priuštiti, ali blizu sam.
I to s plaćom trenera.
- I nastavnika spolnog odgoja. - Da.
Ti predaješ spolni odgoj?
To mi je dio gaže.
Tebe bih prvog pitala o spolno prenosivoj bolesti.
Hvala?
Zbilja uživam.
Volim podučavati ove klince.
Učim ih o čudu života
i kako da ga slučajno ne začnu.
A ovaj put ja imam kontrolu nad ocjenama.
Zašto mi se čini da si prilično popustljiv?
Dijelim same petice.
- Aha. - Četvorka, ako si baš tupan.
Niže od toga ne idem.
A da dođeš predavati na NYU?
Što? Ja da ocjenjujem tvoj film
o kapitalizmu, kanibalizmu ili čemu već?
Ne, antikapitalistički je. Potrošačica.
To je metafora. Što više jede, to je gladnija.
- Da. - Dobro.
- To je radni… - Očito je.
- To je radni naslov. - Dobar je.
E sad… O Fakultetu Smith bih već razmislio.
O, zbilja?
Privlače te predavanja o Steinemovoj
ili visoka koncentracija žena?
Zašto ne oboje?
A što je s tobom, Nance? Kako su cure na Emersonu?
Ne bih znala.
Odustala sam.
Ma daj! Molim?
Znala sam. U SEAL-ovcima si.
Ne baš. Pa…
Zaposlila sam se u Heraldu.
Zvuči otmjenije nego što jest. To je pripravničko mjesto.
Ali… Ne znam. Faks mi je dosadio
i odlučila sam da ću se okušati u stvarnome svijetu.
Nancy Wheeler.
I dalje iznenađuješ.
Znate,
ipak mi nešto odavde nedostaje.
Nedostaje mi ovo.
Jednostavno…
mi.
Druženje.
Nedostajete mi vi.
Dragi su mi novi prijatelji.
Ali…
Nije isto.
Mislim da nikad neće biti.
O, Isuse!
Ubijaš me, stari.
Poduzmimo onda nešto.
Ne znam. Mogli bismo se…
sastajati.
Jednom mjesečno, ovdje.
Da, ili možda na nekom neutralnijem mjestu.
- Na primjer… - Dobro.
Koji je grad između Hawkinsa, Massachusettsa i New Yorka?
Louisville.
- Philly. - Philly.
Imam ujaka u Phillyju. Čudan je, no ima veliku kuću.
- Ima li podrum? - Da.
- I kotlovnicu? - Kotlovnicu?
Da.
Bože, savršeno je. Znate, za skrovište.
Gdje zatoči sve muškarce pa spaljuje njihova tijela.
Potrošačica.
- Što drugo? - Mislila sam da želiš nas ubiti.
Ma ne.
Dobro. Da, naći ćemo se u kući Robinina čudnog ujaka.
Pit ćemo, prisjećati se
i snimati Jonathanov antikapitalistički kanibalski film.
Od sljedećeg mjeseca.
Da, ja sam za.
Ja sam za.
Da nas nikada ništa ne razdvoji.
Uključujući naporne partnere.
Faks.
Hipoteke.
I djecu.
- Živjeli. - Živjeli.
Da, Steve. Djeca?
Ne znam, ljudi. Mislim da bi Kristen mogla biti ta.
Nisi li to isto rekao za Dawn?
- Ne. - I Margaret.
I Julie.
Nisam to rekao za Julie. S njom je odmah bila drama.
Drama?
Je li dobra glumica?
- Ma ne želiš… - U potrazi sam za nekom.
- Ne, ovu ne želiš. - Da, povedi je.
Sigurno si rekao da je ljubav tvog života.
- Sjećam se toga. - Bila je prelijepa.
Šefe. Gđo Byers. Uvijek mi je zadovoljstvo.
Spremni smo naručiti?
Da. Uzet ćemo butelju cabernet sauv…
- Sauvignona. - Da. Cabernet sauvignon.
I kavijar za predjelo.
I uzet ćemo dva filet mignona,
kako god ih kuhar želi pripremiti.
- U redu, gospodine. - Dobro.
- Hop! - Što je?
Ovo je važan dan. Događa se jedanput u životu.
Odgojila si dva divna dečka i dva nevjerojatna muškarca.
Morali su prebroditi više od puberteta.
Trebala bi biti sretna.
Ponosna.
Jesam, ali…
Samo…
Bit će tiho u toj kolibi.
Ostali smo samo mi i zrikavci.
Zrikavci. Da. Više mi se ne sviđa zvuk tih zrikavaca.
Hvala.
Volio bih… Volio bih da je to zvuk nečeg drugog.
Možda kriještanja galebova
ili valova koji lagano zapljuskuju obalu.
To lijepo zvuči.
Može biti stvarno.
Više nas ništa ne veže za ovo mjesto.
Ali čini se da misliš da nam je bankovni račun veći nego što jest.
Mogao bi biti.
Nazvao me bivši kolega. Montauk traži novog šefa policije.
Gradić se razvija. Plaća bi bila 20 % veća.
Znam da to nije dovoljno za vilu,
ali značajno je.
Djeca bi bila bliže. Samo kratki izlet do grada.
Ti i ja?
Možemo početi iznova. Okrenuti novi list.
Zajedno.
Šališ se?
Ništa ne moramo večeras. Ne moramo ništa odlučiti, ali…
- To nije istina. - Što…
Nešto bih volio odlučiti večeras.
Tko to…
Joyce Byers.
Hoćeš li ostatak života provesti
s umornim, mrzovoljnim, tvrdoglavim starcem koji te jako voli?
Da. Hoću.
Prigušena tišina pada na mjestašce.
Uplašeni seljani gledaju s krovova i iz uličica, pitaju se,
kako će sve ovo završiti?
Zvuk čizama odjekuje trgom
dok Strahd von Zarovich prilazi bardu Dustinu.
- Nemoj. - Vampir nasrće.
- Ne! - Zabija mu očnjake u vrat.
Uzdasi promatrača, tijelo pada.
Njegova lutnja zvecka po kaldrmi, ispušta posljednju žalosnu notu.
Majku ti tvoju!
Ostaje usamljeni junak, Mudri Will, posljednja i jedina nada Barovije.
Baci Meteorski Roj. Sredi gada.
- Ne mogu. - Zašto ne?
U dometu je Kamena za suzbijanje.
Onda ga odalami žezlom.
I da mu skine šest bodova?! Ostalo mu je 30.
Dobro. Što sad?
- To je to. - Ništa.
Kako to misliš?
- Šah-mat. - Izgubili smo.
Nakon svega toga, Strahd von Ljigavac pobjeđuje?
- Ova je igra sranje! - Slažem se.
Glupi, prokleti gubitak vremena!
Strahd uživa u tvom gnjevu.
Pridruži se prijateljima, čarobnjače.
Samo bacaj. Ne želim više slušati njegova sranja.
Dobro.
Čarobnica. Iz opatije sv. Markovije. Rekla je da je možemo prizvati.
Kad smo na samome dnu.
Čarolija za prizivanje. Kako ide?
- Kako ide čarolija? - Wille!
„O, čarobnice! Ustani i okončaj naš pad. Mračne staze i tajne nas more.
Obećanje ispuni, povedi nas u svoje dvore.”
Nema pomaka.
- Daj, stari. - Zašto?
Zašto uopće imamo čaroliju?
- Što? - Čekajte.
Čekajte.
Kroz maglu je zasjalo ljubičasto svjetlo.
Postaje sve jače.
To je portal.
A iz tog portala izlazi…
Čarobnica svete Markovije!
Rekao sam mu!
Čarobnica pruža ruke i ispucava snop snažne svjetlosti.
Strahd ispušta prodorni krik
dok mu se tijelo skuplja, gori i pretvara u pepeo.
Bada-bum!
Kako ti se to sviđa?
Maglovita tmina koja obavija selo Baroviju nestaje,
a vas dočekuje klicanje žitelja.
U čast vašoj hrabrosti daju vam odlikovanja
i sve vas nagrađuju s po 1000 zlatnika.
Ispunjeni bogatstvom i čašću, ostatak života provedete mirni i sretni.
Kraj.
- Sjajna kampanja. - Sjajna, kompa.
Sjajna kampanja.
Čekaj. Samo malo. To je to?
Mirni i sretni? Možeš li biti otrcaniji?
Mislila sam da si vrhunski pripovjedač.
Pa to je istina. Taj dio s mirom i srećom.
Ali sreća se može naći na raznim mjestima.
Vitez i zumerica
povlače se iz bitke i skrase se u seocetu.
Svakim danom
njihova je ljubav sve jača.
Bard,
koji žudi za znanjem,
uputi se u čarobničin Ceh enklava,
gdje dane provodi u njihovoj golemoj knjižnici.
- Iako je duboko predan učenjima… - Hej, kompa.
…nađe vremena za povremenu pustolovinu.
A Mudri Will
putuje daleko i dugo do užurbanoga grada Vallakija.
Isprva mu je sve to previše.
Tako različito od sela u kojemu je proveo mladost.
No ubrzo ondje nađe svoje mjesto.
Hej!
A s time i istinsku sreću
i prihvaćanje.
A pripovjedač?
Što je s njim?
Pripovjedač nastavlja pričati priče
koje su nadahnuli prijatelji.
Nada se da će jednoga dana
te priče o velikim pustolovinama stići do svih kutaka zemlje
pa da svi doznaju za njihovo junaštvo.
Ali jednu priču nikad ne smije ispričati.
Priču o čarobnici.
Ili barem ne pravu priču.
Pravu priču?
Kad je bacila Sunčevu zraku.
Pusti me!
Zbogom, Mike.
Potrošila je posljednje atome energije i nestala.
Je!
Netko se zapitao kako je bacila tu čaroliju?
Kamen suzbijanja.
Nije mogla upotrijebiti magiju.
Od uzbuđenja nitko nije opazio.
Čarobnica je vrlo dosjetljiva.
U tome joj je samo sestra ravna.
Nakon što je čula molbe paladina,
predomislila se.
Ne plači, Jane.
Moja priča…
oduvijek je trebala ovdje završiti.
Ali tvoja ne mora.
Sestre su zajedno osmislile plan
kako čarobnicu zaštititi od Reda Crne Ruke koji je uporno želio ukrasti njezine moći.
Kako bi ih prevarila, morala je uvjeriti sve,
pa i svoje prijatelje, da je mrtva.
Sestra je izdaleka bacila čaroliju.
Sigurnu od moći Kamena za suzbijanje.
Je! Vidiš li Je?
Čaroliju nevidljivosti.
Kad je čarobnica pobjegla, sestra je bacila čaroliju za kraj.
Čarobnica koja je skončala nije bila stvarna.
Bila je iluzija.
Kamo je otišla?
Nitko ne zna.
Nitko neće saznati.
No rado zamišljam da je u prekrasnoj zemlji, negdje daleko.
Nađe gradić koji će zvati domom.
Siguran od opasnosti Crne Ruke.
I ondje,
napokon,
nalazi mir.
Napokon nalazi sreću.
Ovo je samo teorija, zar ne?
Kako znamo da je istina?
Ne znamo.
Ne zasigurno.
Ali želim vjerovati da je istina.
Ja vjerujem.
Društvo! Što se događa? Lazanje se hlade!
Upravo smo završili. Odmah dolazimo.
Holly, kako se to igra?
Isuse, pazi!
Isuse tebi! Trebali ste završiti prije sat!
Gledajte, naš mali dvorac.
Da vidim što priručnik kaže o početku kampanje.
- Zašto si ti gospodar tamnice? - Moja ideja i moja kuća!
Rekla si da nije štreberski!
- A je! Gle! - Spusti ga!
- Jesi ti to prdnuo? - Ne.
Nešto smrdi. Bljuje mi se.
- Ma stara pizza. - Stara pizza ne smrdi na skorenu guzicu!
Okrivi cure.
Cure ne prde. A ako i prdnu, miriše na ruže.
Slušajte Holly!
- Pazi pa ćeš ih dobiti! - Ne vidim!
Dobro! Možeš biti polučovjek!
Da ovakva hodam okolo i padam?
Ne, sjedni i usredotoči se!
Vrati mi naočale!
Što je ovo?
Daj mi da budem gospodar tamnice!
Ne! Molim te, spusti to.
Dobro, možeš biti patuljak, vilenjak, gnom…
FRENDOVI DOBRODOŠLI DOM MUDROG WILLA - ZAMAK BYERS
NAPUŠTATE HAWKINS DOĐITE OPET
PRIRUČNIK ZA IGRAČE FANTASY IGRA S ULOGAMA
Prijevod titlova: Bernarda Komar