ODOBRIL URAD ZA STRIPE
Pa ponovimo še zadnjič.
Ime mi je Peter Parker.
Ugriznil me je radioaktiven pajek.
Zadnjih deset let sem en
in edini Spiderman.
Drugo verjetno že veste.
Velika moč prinaša veliko odgovornost.
Rešil sem kup ljudi, se zaljubil, rešil mesto.
Potem sem mesto rešil še enkrat. In še enkrat.
Potem sem naredil tole.
Tega raje ne omenjam.
Imam svoj strip. Svoje kosmiče.
Posnel sem božični album. Imam prav izvrstno pesem.
Pa srednje dober sladoled. Tudi slabše sem že zgledal.
Ampak kljub vsemu sem še vedno rad Spiderman.
Kdo pa ne bi bil? Ne glede na to, koliko udarcev dobim,
se vedno postavim na noge.
Kajti le jaz to mesto varujem pred pogubo.
Spiderman je le eden. In zdaj je pred vami.
Miles!
Srček, v šolo bo treba.
Miles!
-Ja! Ja?
Si spakiral vse za šolo? -Ja.
Zadnjo majico likam.
Odrasel moški si. Pokaži to učiteljem.
Prenosnik? -Tam, kjer si ga pustil.
Če hočeš, da te peljem, pojdiva takoj. -Peš bom šel.
Osebni šofer kliče prvič. -V redu je.
Iti moraš. -Takoj!
Iti moram. -Saj boš šel.
V petek se vidiva. -Seveda, mama. Se vidiva.
Glej, kdo je. Kaj bo dobrega? -Samo mimo grem. Kako kaj?
Si čutil sinočnji potres? -Kaj? Spal sem kot dojenček.
Kako je v novi šoli? -Mala malica.
Pogrešamo te. -Kaj? Saj še živim tu.
Tudi ti me pogrešaš?
Ne, no.
Resno, oči, lahko bi šel peš.
V soboto se boš nahodil, ko boš trgal nalepke. -Nisem bil jaz.
In dve od včeraj na Clintonovi.
Ja, jaz sem ju.
Še ena nova kavarna. Vidiš, Miles? -Jasno.
Kako se imenuje? -Žurpena.
Žurpena? Daj, no. V vrsti čakajo pred vrati.
Vidiš? Je to kavarna ali disko? -Star si, oče.
Z več strani poročajo o novem skrivnostnem potresu sinoči.
Viri blizu Spidermana pravijo, da preiskuje dogodek. -Spiderman.
Prikaže se enkrat na dan, zip-zap, v svoji maski, na zakon se požvižga.
Ja, oče. -Moji pa patruljirajo, nosijo glavo naprodaj,
brez maske, ker smo odgovorni. -Poženi, te mulce poznam.
Sposobnost spremlja odgovornost. -Ne reče se tako.
Njegovi kosmiči so pa dobri, priznam.
Policaji ne vozite skozi rdečo? -Nekateri že, tvoj oče pa ne.
Zakaj ne smem na staro šolo? -Dva tedna hodiš sem. Ne bova o tem.
Nova šola se mi zdi elitistična.
Raje bi bil v normalni šoli med ljudmi.
Saj to so ljudje. -Tu sem samo zaradi trapaste loterije.
Naredil si sprejemni izpit kot vsi drugi.
To je dobra priložnost. Bi jo rad zapravil in končal kot stric?
Kaj manjka stricu Aaronu? V redu tip je.
Vsak se odloča po svoje. -Jaz se pa ne morem. -Ne.
Rad te imam. -Vem. V petek pridem.
Odgovori, da me imaš rad. -Si resen?
Rad bi slišal: Oče, rad te imam.
Odložil si me pred šolo. Poglej, kje sva. -Oče, rad te imam.
Oče, rad te imam.
Sprejeto.
Zaveži si vezalke.
Rad te imam, oči.
Dobro jutro. Kako gre?
Kratek vikend, a? -Sprejeto.
Nerodna reč. Enak suknjič imava.
Ej, odvezane vezalke imaš.
Ja, vem. Namenoma.
Kdo zna rešiti to enačbo?
Temu rečemo silogizem.
Preberite dve poglavji Velikega pričakovanja.
Test iz volumetričnega pritiska. -Spis s poudarkom na vaše mnenje.
... številne možnosti. Morda sem v drugem vesolju oblečena v rdeče
ali v usnjene hlače.
Gospod Morales. V okrilju teme. Spet zamujate.
Po Einsteinu je čas relativen.
Mogoče ne zamujam. Mogoče ste vi prezgodni.
Oprostite. Tako tiho je bilo.
Boste še naprej stali tam ali bi morda sedli?
Naše vesolje je le eno od številnih vzporednih vesolij,
ki se dogajajo istočasno.
Po zaslugi vseh v Fiskovem skladu... -Tvoja šala mi je bila všeč.
Zasmejala sem se, ker ni bila smešna.
Bistra je, to mi je všeč.
Nisem te še videl.
Vsaka odločitev odpre nešteto novih možnosti.
"Kaj pa, če" v neskončnost.
Ničla?
Še nekaj takih, pa me boste morali vreči iz šole.
Mogoče nisem za to šolo.
Če človek rešuje test z odgovori da ali ne z zvezanimi očmi,
veš, koliko bi bilo pravilnih odgovorov? -Pol? -Tako je.
Vsi odgovori so narobe zato, ker si poznal prave.
Rad bi pustil šolo. Ne bom ti dovolila.
Osebni spis napiši.
Ne o fiziki, ampak o sebi.
In o tem, kakšen človek bi rad postal.
Veliko pričakovanje
GLEDAM TE!!
Stric Aaron! Si se ustrašil?
Te užgem?
Je v šoli v redu? -Super. Kup frendov imam.
Ne reci, da je res taka beda.
V modi so brihtne punce. Gotovo jih mrgoli.
Ne, nobene ni. -Menda ni moj nečak navadna zguba?
Nisem zguba. Ena je nova.
Zdi se mi, da sem ji malo všeč. Saj veš, kako je.
Kako ji je ime?
Šele temelje polagava.
Si slišal za dotik rame? -Jasno.
Vseeno povej.
Jutri jo poišči, stopi k njej in naredi:
Živjo.
Resno, stric? -Povem ti, to je dokazano.
Torej grem k njej in takole rečem: Živjo.
Ne, ne. Tako: Živjo.
Ne. Živjo.
Si res moj nečak?
Je to ona?
Nazaj v dom grem. Spis moram napisati.
Mi kaj prikrivaš? Je to že na steni?
Kje pa! Saj poznaš očeta. Ne smem.
Pridi. Super prostor imam. -Ne smem.
Oče bo ponorel. -Reci, da je naloga za likovno.
Od kod poznaš ta kraj? -Tehnična dela sem opravljal tu.
Kaj se dogaja? -Vedel sem, da sva v sorodu.
Brooklyn!
Te stene imajo bogato zgodovino.
Res je mega.
Lahko delaš, kar hočeš.
Bolj počasi.
Je že bolje.
Krasno.
Vidiš, kaj imaš?
Napake spadajo zraven.
Na dan prihaja pravi Miles.
To lahko poudariš z drugo barvo.
Mi pomagaš?
Če hočeš, da curlja, je kul. Če nočeš, ves čas premikaj roko.
Namenoma je.
brez pričakovanja
Je preveč noro? -Ne. Točno vem, kaj si hotel povedati.
Včasih sva to počela tudi jaz in tvoj oče.
Ne laži. -Res je. Potem je postal policaj in...
Dober človek je, samo... Saj veš, kaj hočem povedati.
Greva, opravke imam.
Greva že!
Čudna reč. Hlače so se mi skrčile.
V puberteto sem prišel.
TO BI MORAL ZADRŽATI ZASE
Nove hlače moram kupiti.
Zakaj je glas v moji glavi tako glasen?
Kaj?
Si v redu? -Kaj?
Zakaj se tako potim? -Zakaj se tako potiš?
Puberteta, kaj češ.
Ne vem, zakaj sem to rekel. Nisem v puberteti.
Sem bil, pa nisem več.
Moški sem.
Ti si nova, ne? To nama je skupno.
Ja. To in še kaj. -Super.
Miles sem. -Gwenda.
Gwanda ti je ime?
Ja, afriško je. Iz Južne Afrike.
Naglasa nimam, ker sem odraščala tukaj.
Dotakni se njene rame, preden bo odšla.
Zakaj me je strah?
To res delam v počasnem posnetku ali se mi samo zdi?
Hecam se. Wanda sem. Brez G-ja. Noro.
Živjo. -Prav...
Se vidiva.
Oprosti.
Sranje. -Me lahko izpustiš?
Ne morem. -Pomiri se.
Pusti me. -Saj se trudim.
Puberteta je kriva.
Sploh ne veš, kaj je puberteta. Pomiri se.
Že vem, kako bova. Močno bom potegnil. -Ni pametno.
Ena. -Nikar.
Dve. -Tri.
Me veseli? -Ja, navdušena sem.
Nihče ni videl, v redu je.
Nihče ne ve.
Vsi vedo.
Vsi vedo. O meni govorijo.
Vse so videli. On ve. Ona ve. Oni vedo.
Mater, je visoka. Zakaj se ta smeji?
Sem zdaj jaz čudak? Kaj sploh počnem?
Čudak je. -Ste ga videli?
Kako se ustavim? -Jaz bi umrla.
Slišijo moje misli? Zakaj so misli tako glasne?
Vem, da si se sinoči izmuznil ven, Morales. -Delaj se butastega.
Kdo je Morales? -Ne tako butastega.
V redu je.
Tu te ne bo našel.
Ne!
VARNOSTNIK
Kaj počneš v moji pisarni? Morales! Odpri!
Zakaj se to dogaja?
Moj najljubši praznik.
Odpri!
Ne lepi se!
Lepi se, Miles!
Hofstadter je predlagal
da naj bi...
Prav...
Moja soba!
RESNIČNE ZGODBE O SPIDERMANU
Zakaj se to dogaja?
Ne lepi se, prosim.
Prosim, lepi se. Čakaj, čakaj.
Kje sta se vzela dva Spidermana? Ne moreta biti dva.
Ali pač?
DVA SPIDERMANA
Daj no, stric Aaron, oglasi se.
Za nekaj dni sem odpotoval. Pokličem, ko se vrnem. Mir.
Ne, ne, ne.
Nemogoče.
Samo puberteta je.
Bil je navaden pajek in jaz sem navaden otrok.
To!
ISTEGA VEČERA
MILES IŠČE ODGOVORE
Nekomu moram povedati.
Ne nori. Noro se obnašaš.
Poišči pajka.
Boš videl.
Normalen pajek je.
Prav dolgočasno normalen je.
Zakaj se mi to dogaja?
Čisto tam.
Prav.
Pazi.
PAZI!
Norman, poslušaj me.
Spiderman? -Ne dovolim, da odpreš portal v drugo dimenzijo.
V Brooklynu ni prostora zanj.
To ni odvisno od mene.
Je to Zeleni goblin? -Zakaj ne odnehaš?
Ker nočem, da bi Brooklyn posesalo v črno luknjo.
Pobral se bom. -Staten Island že mogoče, Brooklyn pa ne.
Kaj zdaj?
Kje pa sem?
Veš, da imaš odvezane čevlje?
To je pajac, zato nimam težav z vezalkami.
Mislil sem, da sem edini. Tak si kot jaz.
Pa ne bi bil rad. -O tem ne odločaš ti.
Gotovo se ti marsikaj plete po glavi.
Vse bo v redu. Pomagal ti bom.
Če boš počakal, te bom naučil osnov. -Ja.
Uničiti moram stroj, preden se kontinuum prostora in časa sesuje.
Tu počakaj.
Se vidiva.
Kako to počne?
Je tukaj? Ne, tu je.
To vedno zašuštram.
O, fant.
Prowler!
Zmotil si me sredi nečesa.
Dovolj imam.
Si jezen name? Zdi se mi, da si.
Ne zmoreš več?
Ogabno.
Moral bi mu pomagati.
Koga farbam? Ne smem se vpletati.
Pazite. Spiderman prihaja.
Ti je moja nova igračka všeč?
Premoženje me je stala, ampak denarja ne moreš nesti v grob.
Če si že tukaj, spremljaj test.
Takega ognjemeta še nisi videl.
SONDA AKTIVIRANA
Ne! Ne smete! Nehajte!
Ne veš, kaj zmore. Vse nas boš ubil.
Odpira se več vzporednih dimenzij!
Za zdaj tri, štiri, pet ločenih dimenzij.
Nestabilno je. Ustavimo.
Norm, kaj meniš o udarcih po glavi?
Posvaril sem te, kolega.
Goblin, ne! Spravite ga ven!
Kje smo?
Res čudno.
Wilson!
Si cel?
Nič mi ni. Počivam.
Ne moreš vstati?
Ja, vedno spet vstanem.
Kašelj verjetno ni dober znak.
Poiščite ga. Takoj.
Moči morava združiti. Časa ni veliko.
Pospeševalnik se ustavi samo s tem ključem.
Zavihti se gor, ga vstavi, pritisni na gumb in razstreli stroj.
Pokrij si obraz. Nikomur ne povej, kdo si.
Nihče ne sme vedeti. Vse je podkupil.
Kaj? -Če bo zagnal stroj, bo vse izginilo.
Tvoja družina. Čisto vsi.
Uniči ga, obljubi.
Obljubim. -Pojdi. Uniči pospeševalnik.
Potem te bom poiskal.
Vse bo še dobro.
Teste smo končali.
Pripravite ga, da ga bomo spet zagnali. Kmalu.
Hitreje! Navadne mevže so.
Rekel bi, da te je lepo videti, Spiderman, pa te ni.
Živjo, Šef. Kako posel? -Cveti.
Lepo. Tega ne bi smel.
To lahko odpre črno luknjo pod Brooklynom. Ni vredno tvegati.
Ne gre vedno samo za denar, Spiderman.
Te ne zanima, kaj sem videl notri? -Čakaj.
Vem, kaj bi rad dosegel, ampak ne bo šlo.
Ni ju več.
Znebi se trupla.
Kaj je to?
Ubij ga.
Ne lepi se!
Ne stojte med vrati, ko se zapirajo.
Po mojem je Banksyjevo delo.
Iz New Yorka poročajo o izpadih toka
po še enem nenavadnem potresu.
Policija! Roke kvišku! Miles?
Zakaj nisi v šoli? V redu je, v redu je.
Miles? Kaj je?
Si se ustrašil potresa?
Lahko prespim tukaj?
Sredi tedna je. Veš, da boš moral v šolo.
Prestrašen je.
Lahko prespiš, seveda.
Oči?
Res sovražiš Spidermana?
Ja. Kdor dela po svoje, se... -Jeff, dragi.
Kaj? Vprašal je.
Dobro veš, kaj si mislim o Spidermanu.
Veš, da te ima zelo rad. Zato je do tebe strog.
Si kdaj pomislila, da bi odšli iz Brooklyna?
Naša družina ne beži, Miles.
Ja, vem.
Kaj mu je? -Težko mu je.
Ko je težko, mora še bolj vztrajati.
Ne bodi tako oster.
Program prekinjamo s posebnim poročilom.
Priljubljeni superjunak Spiderman je podlegel poškodbam,
ki jih je dobil med novim močnim potresom v Brooklynu.
Več virov je potrdilo, da je Peter Parker,
26-letni študent in honorarni fotograf...
Zadnjih deset let je bil Spiderman
in rešil na tisoče ljudi po vsem svetu.
Preživeli sta ga žena Mary Jane in teta May Parker.
Kaže, da je naš junak Spiderman mrtev.
NEWYORŠKI JUNAK UMRL PRI 26
Moj soprog Peter Parker je bil navaden človek.
Govoril je, da bi masko lahko nosil vsak.
Bil je le fant, ki ga je ugriznil pajek.
Res ga bom pogrešal.
Ja... -Bila sva prijatelja.
Ga lahko vrnem, če mi ne bo prav? -Prav ti bo. Prej ali slej.
NE MENJAMO IN NE VRAČAMO DENARJA
Ni prosil za svoje moči.
Pa je vseeno postal Spiderman.
Pri Petru mi je bilo najbolj všeč,
da nam je vlival samozavest.
Vsak od nas ima tako ali drugačno moč.
Na svoj način smo vsi Spidermani.
Vsi se zanašamo nate.
Name se zanašajo.
Verjetno ne misli prav tebe. To je bolj prispodoba.
BILLY JE LE EDEN. TO MORAŠ NAREDITI.
NE GLEDE NA NEVARNOST
Žal mi je, g. Parker.
Tisti ključ, ki ste mi ga dali...
Mislim, da sem ga pokvaril.
Rad bi naredil, kar ste me prosili. Res.
Ampak žal mi je.
Nisem prepričan, da sem pravi.
Brez vas ne bom zmogel.
Mali.
Kaj sem mu naredil?
Ne.
Kdo si?
Dobro, družba, še zadnjič ponovimo.
Ime mi je Peter B. Parker.
Ugriznil me je radioaktiven pajek. In zadnjih 22 let
sem mislil, da sem en in edini Spiderman.
Kakšen dan!
Drugo verjetno že veste.
Rešil sem mesto, se zaljubil in poročil,
še nekajkrat rešil mesto. Morda prevečkrat.
Moj zakon se je skrhal, z denarjem nisem trezno ravnal.
Ne vlagajte v lokal na temo pajkov. Minilo je 15 let. Bla, bla. Dolgčas.
Zlomil sem si hrbtenico, v obraz me je zadel letalnik,
pokopal sem teto May, z ženo sva se razšla.
Ampak vse sem prenesel kot dedec.
Ni važno, koliko udarcev dobim, vedno se poberem.
Imel sem čas za razmišljanje in poglabljanje vase.
Veste, da so si morski konjički zvesti do smrti?
Si predstavljate?
Morski konjiček zagleda drugega, nato pa srečno živita do smrti?
Hotela je otroke, pa sem se prestrašil.
Mislim, da sem ji strl srce.
Skok naprej: Doma sem delal sklece,
pa trebušnjake, se krepil, ko se je nekaj zgodilo.
Pogosto se mi dogajajo čudne stvari.
To pa je bilo res čudno.
Znašel sem se v New Yorku, ampak bilo je drugače.
Pa mrtev sem bil.
In svetlolas. Skoraj popoln sem bil.
Kot bi se gledal v ogledalu.
Zdi se mi, da je tisto, kar je njega ubilo, mene pripeljalo sem.
Vas zanima, kaj se je zgodilo potem?
Mene tudi. -Kdo si?
Kaj delaš tam?
Stoj, policija!
Pa ne zdaj!
Stoj! -Držim te.
Mali, spusti truplo.
Mali. Pridi sem.
Adijo, policista!
Ne, no!
Mali. -Takoj sem!
Roke gor!
Na pomoč! Ustavite vlak!
Kaj, za...
Oprosti.
Umrl bom!
Otrok, oblečen kot Spiderman, za vlakom vleče truplo brezdomca.
To! Nisem te ubil.
Kdo si? -Kdo si ti?
Zakaj bi me rad ubil? -Ne, rešil bi te rad.
Bi šli lahko okoli?
Pa ne. Hvala, New York.
Kaj je bilo to?
Mali me je stresel z elektriko s svojimi rokami.
Tak si kot jaz. -Par vprašanj imam.
Zakaj si tak kot Peter Parker?
Zato ker sem Peter Parker. -Zakaj nisi mrtev? In nisi svetlolas?
Zakaj si starejši? In imaš drugačno postavo?
Torej praviš, da sem zavaljen. -Ne...
Sebe poglej. Večina superjunakov ne nosi svoje robe.
Si duh? -Ne.
Si zombi? Sem jaz zombi? -Mimo si ustrelil.
Si iz vzporednega vesolja, kjer je vse tako kot tukaj, ampak ne čisto?
In si Spiderman v tisti dimenziji?
Nekako si pripotoval v našo, ampak ne veš, kako?
Si res samo ugibal? -Veš, pri fiziki smo se učili.
Kvantna teorija. -Učil me boš, kot mi je obljubil Peter.
Preden je umrl. -Tako je.
Obljubil sem mu. -Prva lekcija, mali.
Ne glej v usta. Glej v roke.
Peter, resno...
Verjemi, tako boš veliko boljši Spiderman.
Si v redu? -Ne, nisem.
Kaj je s tvojim telesom? -Mojim atomom ne ustreza napačna dimenzija.
Nočem biti še trener Spidermana.
V svoji dimenziji imam ogromno dela. -Velika moč prinaša...
Ne drzni si dokončati stavka. Sit sem ga.
Ti dam nasvet? Bodi rajši navaden fant.
Drugega mi ne preostane. Šef ima superpospeševalnik. Ubiti me hoče.
Kaj si rekel? -Šef bi me rad ubil.
Koga briga! Kje je pospeševalnik? -V Brooklynu.
Adijo. -Kam greš?
Ko ga bodo zagnali, se bom vrnil. -Ne smejo ga zagnati.
Moram ga uničiti, da ne bo več delal. Sicer bodo vsi umrli. -Vsi, ja.
S tem grozi vsak podlež. Ampak preden umrejo, je vedno še čas.
Takrat se najbolj izkažem. -Ne potrebuješ tega?
Fufeljček imaš. Daj sem.
Ne. Počasi. Rekel je, da je ključ za preklic.
Ključ za izključitev, virusni ključ ali kaj vem, kaj.
Zato rečem fufeljček. -Z njim bom uničil pospeševalnik.
Jaz pa se bom vrnil domov. -Požrl ga bom. Ne izzivaj.
Kaj? -Rekel sem...
Pospeševalnik odpre portal, skozi katerega sem prišel sem.
Si ga uničil? -Ne, sam se je.
Ne vem, kaj se je zgodilo. -Zato nisem imel otrok.
Ne moreva narediti novega? -Ne.
Zaradi tebe bom moral krasti iz Alchemaxa,
da bom naredil še en ključ.
Če ne bom izključil pospeševalnika, bodo vsi v mestu,
moji starši, moj stric in milijoni drugih, umrli.
Ti pa boš šel domov in me pustil, da se sam znajdem?
Boš lahko mirno spal? -Ja.
Kaj pa zdaj počneš? -Nabijam ti slabo vest.
Deluje? -Ne. Poglej me. Se ti zdi, da deluje?
Ne deluje.
Ne, ne, ne. Ne dovoli, da zmaga.
Prav, zmagal si. Pridi, vsaka sekunda je dragocena.
Enkraten burger, sočen.
Eden najboljših.
V mojem vesolju je lokal že šest let zaprt.
Res ne vem, zakaj.
Saj imaš denar, ne? V moji denarnici je suša. -Se lahko zbereva?
Drugi Peter je... -Boš pojedel?
Poslušam. -Drugi Peter je rekel, da me bo naučil osnov.
Imaš že kakšen spidermanski namig zame? -Kolikor jih hočeš.
Razkužuj masko.
V obleko natresi smukec, posebej v sklepih.
Da te ne ožuli.
Še kaj? -To je vse.
Zdi se mi, da boš zanič učitelj. -Poglej, kje je Alchemax.
Zasebni tehnološki kompleks, Hudson Valley, New York.
Na poti tja me nauči vihtenja.
Ne bom se vihtel tako daleč. Ne po tako obilnem zajtrku.
Ne utrujaj nog. Hvaležen mi boš.
Pa ne nosi ogrinjala. -Zdi se mi kul.
Sleci ga. Nespoštljivo je. Spiderman ne nosi ogrinjala.
Kako bova posnemala Petra? -Dobro vprašanje.
Kaj bi naredil na svojem mestu?
Že vem. Prvič: Vdrem v laboratorij.
Drugič: Poiščem glavni računalnik.
Glavna znanstvenica. V dokumentarcu sem jo videl.
Kul! Tretjič: Pozabim na stereotipe.
Četrtič: Vdrem v računalnik. -Formalno ne boš vdrl.
Ne zdaj. Pozabil sem, kaj sem hotel.
Petič: Presnamem pomembne stvari. Prepoznal bom, katere so.
In šestič: Iz menze ukradem žemljo in grem.
Pa jaz?
Sedmič: Tukaj boš. Na straži. Pomembna naloga.
Nauči me, kako naj bom Spiderman, drugače ti ne bom mogel pomagati.
Glej in se uči. Potem te bom izprašal.
Zakaj sem moral srečati obubožanega Spiderklošarja?
To je pa nekaj novega.
Šef.
Kaj delam? Kaj delam!
Peter!
Peter.
Kaj delaš tu? -Šef je tu.
Pojdi bolj tja. -Po prstih mi hodiš. Pojdi ven.
Ne morem križem rok gledati, kako boš umrl.
Že enkrat je bilo preveč.
Kaj je? -Večina ljudi, ki jih srečam v službi, me hoče ubiti.
Ti si prijetna sprememba.
G. Fisk! Poglejte podatke.
Vem, da jih ne razumete, ampak številke so odlične.
Videl sem geslo.
Če ga znova zaženemo ta teden, se lahko pod Brooklynom
odpre črna luknja. Vidite to in to?
Številne dimenzije trčijo druga v drugo.
To so značilni delovni pogoji. Navadiš se jih.
Glej zdaj. Rekel ji bo: Dam vam 24 ur časa.
Toda kontinuum prostora in časa se lahko prekine.
Slabo. Vse, kar je rekla, je zelo slabo. Prej sem lagal.
Trenutek. Več podatkov vam bom dala.
Kaj počneš, mali? -Zataknil sem se.
Sprosti prste. Nimava časa. Kar spusti. Misli na ta trenutek.
Saj mislim. Grozen trenutek.
Ne pravim, da ne. -Brez izgovorov.
Dajte mi več časa.
Tam sta. Videla te bosta.
Odlepi se že. Kaj delaš, da se sprostiš?
Sprosti se. V redu.
Ne, no, prosim!
Najstniki. Ni hujšega.
Kam si se skril? -Tu sem.
Ne vidim te. -Pred tabo stojim.
Je Spiderman lahko neviden? -V mojem vesolju ne.
V oko si me dregnil. Najbrž je odziv na nevarnost.
Kaj je to?
Zapomni si geslo. D-g-f-a-m-p-e-s-a-n-d
4-$-3-5-8-7-6-5-3-4-5-4.
Zapisati moram.
In presnemi diagram. -Kako? -Jaz pa bom uporabil šarm.
Spiderman? -Nisem vas videl.
Skoraj bi me kap. Mrtev naj bi bil.
Presenečenje! To ni dovoljeno. To nam ni všeč.
Očarana sem. -To je moj obraz.
Čisto drugačen Peter Parker.
Trebuh je bolj okrogel. Zaradi dimenzijske popačitve? -Oja.
Pred popačitvijo je bil bolj raven. -Potovanje skozi vesolja je okvarilo...
Kako je šlo naprej?
Okvare so očitne.
Koliko si stara? Ne bi ti dal več kot 35.
Rekli so, da sem zmešana. -Pa si jim pokazala, da nisi.
Malo bo bolelo.
Vzorce moram vzeti. -Prav. Uredi si mizo, ženska.
Popolno razkrajanje celic.
Prvič vidim kaj takega.
Kaj delaš? -Kar vse bom odnesel.
Očitno te malo trese. -Trese? Zakaj se ti zdi?
Če boš predolgo v tej dimenziji, boš razpadel.
Si predstavljaš, kako to boli, Peter Parker? -Ne.
Ne moreš si predstavljati.
Jaz pa priznam, da komaj čakam.
Kako ti je že ime? -Dr. Olivia Octavius.
Prijatelji te najbrž kličejo Doc Ock?
Za prijatelje sem Liv. Za sovražnike pa Doc Ock.
Znašel se bom, beži! -Komu govoriš?
Znašel se bom. -Aja?
Ne skrbi zame, mali!
Ne bo mi hudega!
To je pa slabo.
Zgovoren si.
Šibam!
To je trenutek, ko začnem izgubljati.
Lahko ti povem dobro novico. Zaslon je odveč.
Nisi povedal, da imaš nevidnega prijatelja.
Mi vrneš tole, fant? -Peter!
Program je lastniški.
Zdaj je čas, da postaneš neviden.
Prav, ne boš postal neviden. Žemlja.
Normalno se vedi.
Spiderman? -Smešno, to večkrat slišim.
Spiderman? -Roke gor!
Predaja štafete. -Vrnita se! Kam gresta?
Žemljo je vzel. -Zavihti se, kot sem te naučil.
Kdaj? -Nisem te. Hecam se, da bi se zbližala.
Pripravljen? -Seveda ne.
Tega še ne znam!
Vsi vedo, da se najhitreje učiš pod pritiskom, ko si rešuješ glavo.
Daj že.
Tarča opažena.
Kaj počneš na tleh? -Bolje tečem, kot se vihtim.
Moraš se zavihteti, sicer te bodo ujeli.
To si hotel.
Vrni se, fantek! -Obrni boke! Glej tja, kamor bi rad zadel.
Zravnaj rame. Do konca udari.
Ne streljaj nagnjen nazaj. -Preveč je. -Potem me ne poslušaj.
Najboljši predlog danes.
Lepo, Miles.
Dobro ti gre. Dvakrat stisni, da odpneš, potem jo spet vrzi.
Vrzi in spusti.
Spusti, vrzi, spusti. -Spusti.
Rojen si za to.
Čutiš ritem? -In spustim!
Super, Miles. -Moram reči, da si neverjeten.
Ekipa sva. Jaz sem učitelj, ki še obvlada.
Ti si učenec, ki že obvlada, ampak manj.
Ponosen sem na naju. Bi tudi ti rad kaj rekel?
Peter!
Kaj? -Kdo je to naredil?
Živjo, fanta. -Gwanda?
V resnici sem Gwen. -Poznaš jo. Super.
Iz druge dimenzije sem.
Iz druge druge dimenzije.
Pa začnimo še enkrat od začetka.
Sem Gwen Stacy. Ugriznil me je radioaktiven pajek.
Zadnji dve leti sem ena in edina Spiderwoman.
Drugo pa že veste. Igrala sem v bendu.
Rešila očeta.
Žal ne tudi najboljšega prijatelja Petra Parkerja.
Zato zdaj rešujem vse druge.
Ne iščem več prijateljev.
Nočem, da bi me kaj zamotilo.
Nekoč se je zgodilo nekaj čudnega.
Res čudnega.
Vrglo me je v prejšnji teden.
Dobesedno.
Znašla sem se v New Yorku, ki pa ni bil moj New York.
Na srečo prebivalcev je vse rešil Spiderman.
Pajkovski čut me je poslal na akademijo Visions.
Vi ste zgodni.
Nisem vedela, zakaj, dokler te nisem srečala.
Dobra frizura. -O frizuri niti besede.
Gremo.
Koliko ljudi pajkov še obstaja? -Vprašaj na Comic-Conu. -Kaj?
Mrtev si, Spiderman.
Wilson, kaj počneš? -Vanessa.
Richard, pridi.
Vanessa! Richard! Ne!
Ne oziraj se. V redu je.
Spidermana sem ubil. Zakaj sem videl še dva?
Zdaj so že trije.
To je zelo dobro.
Dobili boste, kar hočete. To pomeni, da moj pospeševalnik dela.
Zdaj moramo samo še ubiti te pajke.
Pa vam bo pospeševalnik vrnil svojce. Kolikor jih boste hoteli.
Jutri, pri mojem pospeševalniku.
Pri najinem pospeševalniku.
On ga je uničil? -Ja.
Nerodno mu je zaradi tega, zato naj ostane med nama.
Vem, kje lahko narediva novega. Ne bova dovolila, da ga uniči.
Sožalje za prijatelja.
Hvala, Miles.
Vem, kako težko je, če moraš sam odkrivati svoje moči.
Prijetno je, če nisi edini človek pajek na svetu. -Ja.
Če ti bo spet do prijateljev, je pri meni še nekaj prostih mest.
Če mi bo, ti bom povedala.
Super.
Raje pojdimo.
NEKJE V QUEENSU -Peter, dobesedno pred vrati smo.
Ni pametno. Tole res ni pametno. -Pomiri se.
Zelo sta prijazna, ampak obiskov je že preveč.
Nisem pripravljen za to.
Živjo, teta May.
Zdelo se ti bo noro, ampak prišel sem iz...
Vzporedne dimenzije. -Ja.
Utrujen se mi zdiš. -Saj sem.
Starejši. Debelejši. -Ja, to sem že slišal.
O bog, si v trenirki?
Ja, v trenirki je.
Tam sem bil, ko se je zgodilo.
Zelo mi je žal. -Iz katere dimenzije si pa ti?
Iz Brooklyna.
Je Peter imel kraj, kjer bi lahko naredili tole?
Fufeljček.
Kar z mano.
Oja, tudi jaz jo imam. Staro lopo, kjer hranim pajkovsko opremo.
Tale je malo bahaška.
Je tvoja tudi taka? -Podobna, ampak brez džipa in letala.
Precej manjša. Na sredini je futon.
Fant se mi kar smili.
Peter.
To je ogrinjalo.
Peter je vedel, da je delo nevarno.
Mislil pa je, da lahko tega ustavi samo Spiderman.
Šef nas pričakuje. Nasprotnikov bo več kot nas.
Ni nujno.
Tole vzemite.
Mislite, da ste se samo vi zatekli sem?
Živjo, družba. -Pa ne, da je črno-bel?
Od kod čutim prepih? V kleti smo.
Povsod me spremlja veter.
In veter diši po dežju.
Živjo!
Dejansko ne bi moglo biti bolj čudno.
Pa je lahko.
Roke sem si umil, zato so mokre.
Drugega razloga ni.
Enaki smo.
Ime mi je Peter Parker.
Meni pa Peni Parker.
Ime mi je Peter Pujsar.
Ugriznil me je radioaktiven pajek. -Ugriznil me je prašič?
V mojem vesolju je leto 1933. Zasebni detektiv sem.
Rad pijem mlečne šejke in se borim proti nacistom. Pogosto.
Sem iz New Yorka leta 3145.
Telepatsko sem povezana s pajkom, ki živi v očetovem robotu.
Najboljša prijatelja sva.
Včasih pustim, da me vžigalica opeče, da vsaj kaj čutim.
Delam kot fotograf.
V službi garam kot pes in poskušam izvohati novo zgodbo.
Pleše se mi in skače, lahko se skrijem v hlače. -Nehajte!
Kako ste prišli sem?
Dolga zgodba.
Pravzaprav ni dolga. -Zdaj iščemo pot domov.
Edina pot je skozi pospeševalni oné. Težava je samo...
Da mora eden ostati tu in ga uničiti.
Jaz bom. -Ne, ne. Ne razumete.
Česa?
Kdor bo ostal, bo razpadel.
Jaz ga bom izključil.
Prej pa vas bom spravil domov.
To sem mu obljubil in to bom naredil.
Kdo si že ti? -Miles. Fant, ki bo rešil večvesolje.
Oja. -Mali lahko postane neviden. Glejte. Izginil bo zdaj.
Na ukaz ne morem. -Na ukaz ne more.
Ampak je kul. Pokaži, kako usekaš, Miles.
Na ukaz ne morem. -Na ukaz ne more.
Ampak zmore še veliko več. Kaj še? -Samo to dvoje.
Samo to dvoje.
O, fant.
Videla sem, kaj zna. Precej obeta.
Mislim, da nas bo spravil domov.
Naj bo, fantiček. Šef bo nadte poslal tolpo podležev.
Pravih silakov, zakrknjenih barab. Se lahko boriš z vsemi hkrati?
V bistvu se še nisem tepel. -Nenaden napad!
Znaš povezati procesorje, ko streljajo nate? -Kaj?
Nenadni napad! -Narediš premet elegantno kot plesalec?
Si tako brezčuten, da te ne bo oviral občutek krivde zaradi nasilnih dejanj?
Lahko teti odpreš profil na zmenkarijah, da bo šla kdaj ven?
Znaš lebdeti v zraku, ko zavohaš slastno pito? -Kaj?
Si lahko močan? -Neusmiljen? -Discipliniran?
Janoviden? -Pokaži hrbtenico!
Predvsem pa, ali se lahko pobereš ne glede na to, koliko udarcev dobiš?
Ko se Spiderman znajde na tleh... -Ko misliš, da ne gre več...
Dajmo, Miles, saj bo šlo.
Pomirite se. -Saj bo šlo. -Vstani.
Dajmo, vstani.
Ni pametno, da se slepiš o tem, kaj zmore. Ni pripravljen.
Ne bo šlo. Otrok je še. -Če on ne more, bomo to morali narediti mi.
Gleda nas, medtem ko govorimo o njem.
Miles?
Ste videli to?
Lahko postane neviden.
OČE Novo sporočilo
Miles, kaj se dogaja s tabo?
Nihče ne ve, kje si. Ne vemo, kaj je narobe.
Če nama kaj prikrivaš, priznaj, pa bo. Pokliči me. Takoj.
Tudi meni se ne javi.
Aaron tu. Za nekaj dni sem odpotoval. Pokličem, ko se vrnem. Mir.
Aaron, jaz sem, Jeff.
Pokliči, če se ti Miles javi.
Zelo te ima rad.
Nama se ne javi.
Veš, da te ne bi klical, če ne bi bilo nujno.
Upam, da si v redu.
Dragi stric Aaron!
Nekaj moram narediti, pa ne vem, ali bom zmogel.
Strah me je.
In sit sem tega, da vedno vse razočaram.
Samo s tabo lahko govorim.
Želim si, da bi bil tu.
Pozdravljeni, g. Fisk.
Varnostne posnetke iz tunela imam.
Če je mali tam, ga bom našel.
Poznate me. Nikdar ne odneham.
TOPLOTNA POVEČAVA
Rdeča je.
Ne. -Modra? -Ne.
Se je Miles komu oglasil? -Glavo si mora prevetriti.
Poznam ga. Iz pravega testa je.
Stavim, da bo vstopil zagnan in pripravljen za boj.
Moj stric. -Živjo, kje si bil?
Moj stric Aaron je Prowler.
Pomiri se. -Za Šefa dela. Ubiti me je hotel.
Hudo odbita zgodba o koreninah. -Ne skrbi. Našli bomo rešitev.
Ti je sledil? -Ne, vsaj mislim, da ne.
Prijetno domačno je. -Super, Liv je.
Očitno so mi sledili. -Oh, ne.
Stran, mali.
Hudo si zamočil. Površen si.
POGLEJ TE PAJKCE *prevedeno iz španščine
Naj uganem. Ti si Škorpijon. Mi pa smo pajčja tolpa.
Lahko to počnete zunaj?
Ne izbiramo plesišča, samo plešemo.
Tole bom jaz vzela.
Bori se, fantek!
Pripravi se na smrt.
Butaste blazine.
Rekla sem, da pojdite ven!
Imam ga!
Moj je, mali. Pusti fanta pri miru!
Ne, ne!
Pojdi že, mali.
Vse patrulje, preverite incident z vpletenimi več Spider... Ljudmi?
Ja. Že grem.
Daj mi tisto.
Ne bodi neumen. Daj sem, takoj!
Zdaj nimaš več kam.
Miles?
Stric Aaron.
O, ne, ne.
Prosim, stric Aaron.
Prowler, kaj čakaš? Ubij ga.
Pojdi že!
Ne...
Miles. -Stric Aaron.
Jaz sem kriv za to.
Ne, Miles.
Žal mi je. Lagal sem ti.
Hotel sem biti tvoj vzornik.
Razočaral sem te.
Najboljši med nami si.
Na pravi poti si.
Kar tako naprej.
Roke gor! Takoj!
Obrni se.
Aaron. Ne.
Vse patrulje...
Po mestu iščite novega Spidermana.
VELIKO PRIČAKOVANJE
BREZ PRIČAKOVANJA
Živjo.
Si dobro?
Vsi smo to doživeli. Pri meni je bil stric Ben.
Pri meni pa stric Benjamin.
Pri meni je bil oče.
Pri meni pa najboljši prijatelj.
Pri tem delu je najtežje,
da ne moreš rešiti vseh.
Jaz sem kriv za to. Ne bi razumeli.
Verjetno smo mi edini, ki razumemo.
O, ne.
Tja, tja.
Na drugo stran!
Živjo! -A v tej dimenziji živali govorijo? Ne bi ga rad šokiral.
Kaj je? -Adijo, Miles.
Poslovit sem se prišel. -Pri pospeševalniku se posloviva.
Ne razumeš. Tu boš ostal.
Moram tja. Da greste lahko domov.
Drugi gredo domov. Samo jaz bom ostal.
Me boš zamenjal? Umrl boš, če boš ostal.
Naredil bom, kar je treba. Ampak hotel sem ti povedati.
Pa Mary Jane?
Vse nima srečnega konca.
Daj mi fufeljček.
Nočem ga vzeti na silo.
Ni pošteno. Povej jim, da bom zmogel.
Nič nimajo pri tem.
Šefa moram kaznovati! Moraš mi dovoliti, da ga jaz!
Če boš šel tja, te bodo ubili. -Pripravljen sem. Res.
Potem me usekaj s strupom.
Ali pa postani neviden na ukaz, da se mi boš izmuznil.
Vem, da bi se rad maščeval, mali.
Revček.
Nisi še zrel.
Žal mi je.
Peter, kdaj bom vedel, da sem zrel?
Ne boš. Zaupaš in tvegaš.
Ne gre drugače. Na slepo zaupaš.
Miles, jaz sem, tvoj oče.
Prosim, odpri.
Vidim, da se tvoja senca premika.
V redu, razumem. Še ne govoriš z mano.
Se vseeno lahko pomeniva?
Nekaj...
Nekaj se je zgodilo.
Včasih se ljudje odtujijo.
Nočem, da se to zgodi nama.
Ne naredim vedno tega, kar bi moral, in ne rečem, kar hočeš slišati...
Ampak v tebi vidim iskrico. Neverjetna je. Zato te ženem.
Ampak je tvoja. Karkoli že boš naredil z njo, boš izjemen.
Ko boš mogel, pokliči.
Rad te imam.
Ne pričakujem odgovora.
Dolgo je trajalo.
V tebi vidim iskrico. Neverjetna je.
Karkoli že boš naredil z njo, boš izjemen.
Naša družina ne beži.
Najboljši med nami si. Na pravi poti si.
Kar tako naprej.
Kdaj bom vedel, da sem Spiderman?
Ne boš.
Ne ostane ti drugega. Zaupaš in tvegaš.
Sama sem ju naredila. Kot uliti sta ti.
Šef ima zasebno dvigalo iz stanovanja do pospeševalnika.
Nisem pričakoval občinstva.
Sem poglej.
Ne me zafrkavat!
Hvala. Lepo je biti z vami na večer, posvečen Spidermanu.
Zelo blizu sva si bila.
Kakšen prasec! -Tu sem.
Glejte, kako so oblečeni natakarji.
Neokusno, ampak... Tako lahko ne more biti.
Pa je tako lahko.
Mary Jane Parker se zahvaljujem, da je nocoj z nami.
MJ?
Zberi se. Ni tvoja MJ, Peter.
Takoj bom nazaj.
Peter! Moral jo boš preboleti. Verjemi.
Hitro bom opravil. Samo da...
Živjo.
Bi lahko pri mizi 12 dobili še malo kruha?
Ja.
Zelo mi je žal.
Ni razloga. Samo kruh je.
Nisem bil ob tebi, ko si me rabila.
Sploh se nisem trudil. -Nič hudega. Nazaj bom morala.
Vem, da bi se bolj izkazal, če bi le dobil novo priložnost...
Da ti dam kruh, ki si ga zaslužiš.
Ste bolni? -Gospa, takoj boste dobili kruh.
Veselilo me je.
Zaslužiš si goro svežega kruha.
Je vse v redu? -Oja, nič mi ni.
Dobro. Ker ne bomo šli po kruh.
Žal mi je, da moja družina ne vidi, kaj počnemo tu nocoj.
Zaganjam prvo vžigalno sekvenco.
Zaspi.
Začnite sekvenco.
Vnašamo vzorec DNK Richarda in Vanesse Fisk.
Iščem ujemanje v drugih dimenzijah.
Sekundarni zagon čez pet, štiri...
Peter, ni ti treba ostati tu. Meni prepusti.
V redu je. Odločil sem se.
Vstavil bom fufeljček in prevzel nadzor žarka.
Ko boste doma, ga bom razstrelil.
Vso srečo.
Odkrili so nas.
Lepo te je spet videt, Peter.
Krijem te, Peter!
Res so zoprni.
Zakaj je to vedno težko?
Kam pa kam, Peter?
Zadnje besede? -Lahko premislim? Imaš svinčnik?
Zbogom, Peter Parker.
Kdo to dela?
Miles? -Spiderman?
Miles. Izginjaš, kadar hočeš! -Čas je že bil, ne?
Miles! -Glejte, kdo je prišel. -Naučil si se.
Rad te imam. Ponosen sem nate.
Si želim otroke?
Saj res, nanjo sem pozabil.
Ne zdi se preveč obetavno. -Ne, res ne.
Našli smo gensko ujemanje. Trenutek.
Preveč je tvegano. -Tiho, okrepite ga.
Na tvoji levi! -Na desni!
Desno spodaj, desno naravnost, desno zgoraj.
Vse smeri!
Pojdi v zaklonišče. Kmalu pridem.
Greva, gospod.
Šole ne prikličem.
Vidite to?
Kot da naše dimenzije prihajajo k nam.
Pogled je odbit, ne?
Nazaj gor moramo.
Je to vse, kar zmoreš? Se boš boril ali samo gobcal?
Zarjavela stara konzerva!
Prašič?
Kaj si pa ti? Spadaš v risanko?
Imaš kaj proti risankam?
Tresk!
Je bilo to kot iz risanke?
Gwen!
Dobra obleka. -Hvala. Sam sem jo naredil.
Očarljivo, ekipa! Zdaj pa se dobro primite!
Pripravita se. Tole bo trajalo.
Prav. Nič nisem rekla.
Dokončajmo. -Jaz bom.
Ne, jaz bom. Ker imam fuf...
Me zafrkavaš? -Ne glej v usta. Glej v roke.
Miles! -Previdno!
Tole je bilo noro.
Dobro sva ga naučila. -Jaz že ne, ti pa prav gotovo ne.
Si dobro?
Pridi.
Družba! Prevzel sem nadzor žarka. Pridite!
Pozor!
Kvantna pola sta zamenjana.
To je slovo.
Vsaj vemo, da nismo sami.
Ne? -Ja.
Portal je odprt. Najprej ti, Peni.
Hvala, Miles. V imenu obeh.
Vse vas imam rad.
Tole kocko bom vzel s sabo.
Ne razumem je še. Ampak jo bom.
To obdrži za spomin. Lahko jo spraviš v žep.
To je vse, folk.
Ta fraza ni zaščitena?
Zdaj smem pohvaliti pričesko?
Starejša sem. 15 mesecev, ampak to je kar precej, če vprašaš mene.
Po Einsteinu je čas relativen, ne?
Dobra.
Prijatelja?
Prijatelja. -Super.
Se vidiva, Spiderman.
Zdaj pa ti.
Nikamor ne greš!
Zadržal ga bom, ti zapri to.
Nisva se tako zmenila! -Pritisni zeleni gumb. Ne čakaj name.
Kaj pa počneš? -Peter, moraš domov.
Ubil te bo. Ne dovolim, da Spiderman umre.
Jaz tudi ne.
V redu je.
Ja, je.
Domov moraš.
Kako naj vem, da ne bom spet zamočil? -Ne boš.
Ja. Zaupaš in tvegaš.
Ni slabo, mali.
Šef!
Ne, žal mi je, to je goljufanje.
Moram priti do gumba.
O, ne. -Ko si sam, ni več tako lahko, a?
Z užitkom bom ubil še enega Spidermana.
Kje pa sem? -Kaj?
Wilson?
To hočeš? -Kaj počneš? Stran od mene.
Vanessa.
Kako sva prišla sem? -Ne vem, Richard.
Jaz sem. Poznaš me. -Odhajava.
Ne hodita!
Ostanita z mano. Prosim.
Ne boš ga ustavil. Danes ne.
Ustavil ga bom. Takoj!
Pošljite okrepitve.
Pravi Spiderman me ni mogel premagati.
Ti si zmené!
Vzel si mi družino.
Zdaj bom jaz poskrbel, da svoje ne boš več videl.
Vstani, Spiderman.
Vstani. Dajmo.
Dajmo.
Družina bo vedno z mano. Si že slišal za dotik rame?
Kaj?
Šef, pritisni zeleni gumb v mojem imenu.
Miles? Si cel?
Ja.
Verjetno nimaš časa... -Ne! Imam čas.
Prej sem prišel k tebi...
Tvoj stric... -Vem, oče.
Zelo mi je žal.
Veš, kdo je kriv? -Mislil sem, da vem. Pa sem se motil.
Pred vrati v domu nisem govoril v prazno.
Razmišljal sem, da bi našla lepo steno,
pa ne javno, pri policijski postaji...
Nanjo bi lahko "vrgel" grafite.
To mi res ne gre.
Miles? Si tam?
Daj no. C-Mobile!
Policist. -Spiderman.
Spodaj si bil...
Mislim, dolgujem...
Že prav!
Z veseljem bom sodeloval s tabo. -Jaz tudi. Najbrž.
Ne odobravam tvojih metod, ampak...
Strinjati se bova morala, da se ne strinjava.
Hvala, pogumno si ukrepal.
Rad te imam. -Kaj?
Obrni se!
Od prijaznega soseda SPIDERMANA
To! Kul!
Hvala, Spiderman. -Spiderman, vam na uslugo.
Živjo, mali. -Novi Spiderman.
Ja, novi Spiderman sem. Tole poglejte.
To je bilo nalašč.
Dobro, še zadnjič ponovimo. Tokrat zares.
Ime mi je Miles Morales. Ugriznil me je radioaktiven pajek.
In dva dni sem en in edini Spiderman.
Drugo verjetno že veste.
Spis sem končal.
Rešil sem kup ljudi.
Zadel me je letalnik.
Z očetom sem naredil tole. -STRIC AARON POČIVAJ V MIRU
Končno sem spoznal sostanovalca. -NAJBOLJŠA FRENDA
SPIDERMAN SEM
Pripopal nalepko, kjer je oče ne bo našel.
Ko sem osamljen in nihče ne razume, kaj preživljam...
Pomislim na prijatelje, ki to vedo.
Nisem pričakoval, da bom kdaj znal to.
Pa znam.
Masko lahko nosi vsak.
Ti jo lahko nosiš.
Če prej tega nisi vedel, upam, da zdaj veš.
Ker sem Spiderman. In nisem edini.
Niti približno.
Miles. Miles!
Imaš trenutek?
SPIDER-MAN: NOVI SVET
KDOR POMAGA DRUGIM, KER PREPROSTO MORA
IN KER JE TAKO PRAV,
JE V RESNICI PRAVI SUPERJUNAK. STAN LEE
HVALA, STAN LEE & STEVE DITKO,
KER STA NAM POVEDALA, DA NISMO EDINI.
MEDTEM PA V NUEVA YORKU...
Zamujaš. -Ne moremo biti hkrati na več mestih.
Lahko bi poslal sporočilo. -Slabi dve uri me ni bilo. Kaj je?
Vem, kako je videti, ampak dobro novico imam. -Pa smo tam.
Večvesolje se ni sesulo. -Super.
Recimo. Ampak vse se je dobro končalo.
Si naredila fufeljček? -Rudi je, ne fufeljček.
Vedno me popravljaš. V slabo voljo me spravi.
Ne navduši se, Miguel, samo prototip je. -Ne bom se.
Lahko bi prvi opravil samostojen večvesoljski skok. Ali zadnji.
Bova vrgla kocko?
Kaj praviš, kolega? Kam bi šel najprej rad?
Začnimo na začetku. Še zadnjič.
Zemlja, 1967.
Kaj za vraga... -Spiderman sem, z mano stopi.
Kdo za vraga si? -Saj sem povedal. Iz prihodnosti sem.
Ne kaži vame. -Ti si prvi kazal vame.
Ni vljudno kazati s prstom. -Zelo nevljuden si.
Kdo je najprej pokazal s prstom? -Spiderman, saj je očitno.
Ta hip kažeš name.
Poglej svoj prst. -Kažem na tvoje kazanje, kar je normalno.
Ne veš, kaj je kazanje. -Obtožuješ me kazanja, pa kažeš...
KONEC
Translated by: Vesna Žagar Adapted for subtitles by: Lorena Dobrila