Subtitles by sub.Trader subscene.com
Yra tokia sena indėnų patarlė:
pas mus visus viduje tupi du lokiai,
nuolat besikaunantys už mūsų sielą.
Vienas lokys - geras:
atjauta, meilė, pasitikėjimas.
Kitas - blogas.
NAUJIEJI MUTANTAI
Baimė, gėda ir savęs naikinimas.
- Kas čia darosi? - Bėgam kuo greičiau!
Palauk!
Nepaleisk mano rankos!
Kas vyksta?
Čia! Pasislėpk!
Turiu jiems padėti.
- Ne! Ne, tėti, maldauju! - Dane!
Prašau, nepalik manęs vienos!
Dane, aš turiu grįžti.
Lik čia.
Ei!
Bėk! Ne! Šalin!
Bėk!
Ne!
Alio?
Alio? Išleiskite mane iš čia!
Nusiramink, Dane. Ateinu pas tave.
Kur aš? Kur mano šeima?
Žinau, tu išsigandusi. Bet dabar tu - saugi.
Jei galėčiau įeiti, paaiškinčiau.
Ar galiu?
Durys. Izoliatorius.
Labas, Dane.
Aš - daktarė Rejes.
Jei prisėstum, atsegčiau antrankį.
Dane, turiu tau pasakyti labai liūdną dalyką.
Jūsų rezervatą užgriuvo F5 tornadas.
Ne.
Šią siaubingą tragediją išgyvenai tu vienintelė.
Ne.
Jis riaumojo! Kažkas mus vijosi!
Ką?
Kartais, išgyvenus traumą, mums atrodo, kad girdėjome tai, ko iš tiesų nebuvo.
Imk.
Čia, manau, tavo.
Man labai gaila.
DANIELĖ MUNSTAR GYVYBINĖS FUNKCIJOS
NORMA
Kodėl aš nežuvau kartu su kitais?
Kodėl aš?
Išgyvenusieji dažnai jaučia kaltę, tai - normalu.
Ieškome paaiškinimo.
Dažniausiai nerandame.
Tačiau tu išgyvenai todėl,
nes esi išskirtinė mergaitė.
Tavo visas rezervatas buvo nušluotas nuo žemės paviršiaus.
O tu likai sveikut sveikutėlė.
Ar žinai, kas tokie mutantai?
Dažniausiai mutacija vyksta lytinio brendimo metu.
Gali 13 metų gyventi santykinai įprastą gyvenimą.
Tačiau staiga,
atėjus laikui, imi ir susiduri su tikrąja savo prigimtimi.
O kokia mano prigimtis?
Tai mums teks išsiaiškinti kartu.
O iš kur tu žinai, kad aš - mutantė?
Žmogus, kuriam dirbu, moka atpažinti mutantus
jų prigimties pasireiškimo akimirką.
Taip mes atradom tave ir kitus mūsų pacientus.
Tu tokia - ne viena, Dane.
Ši įstaiga skirta tokiems jauniems mutantams kaip ir tu.
Paaugliams, kuriems reikalinga pagalba, kad galėtų gyvent sveikai ir saugiai.
Čia - keletas šiltų drabužių. Higienos reikmenys.
Kiek man teks čia būti?
Kol nuspręsiu, jog tu nekeli pavojaus.
Pavojaus kam?
Sau.
Tau daug teko išgyventi.
Pailsėk, gerai?
Pakalbėsim ryt iš ryto.
Dr. Rejes?
Ar tikrai niekas neišgyveno?
Bet tu - saugioje vietoje.
Tau čia niekas negresia.
Labanakt.
Vakar paprašiau jūsų prisiminti pirmą kartą, kai pasireiškė jūsų mutacija.
Kas nori pasidalinti?
Semai?
Iljana?
Roberto?
Rein?
Mes negalėsim vienas kitam padėti, jei nesikalbėsim.
Šimtus kartų esu sakiusi.
Ši programa jums nepadės, jei patys nedalyvausit.
Rein, gal pradėkime nuo tavęs.
Aš...
Prisijunk, Dane.
Tai - mūsų naujokė, Danielė Munstar.
Kokia rimta.
Pasistenkime, kad ji pasijustų čia gerai.
Kalbėk, Rein.
Gerai.
Man buvo trylika.
Pamenu, kaip bėgau mišku.
Ką tada jautei?
Laisvę.
Didžiausią laisvę gyvenime.
Bet kartu ir kaltę.
Dėl ko?
Nes supratau, kad tai - blogai.
Nuėjau pas kunigą Kregą prašyti, kad pasimelstų už mane.
Jis paprašė manęs parodyti, tad pasikeičiau.
Ką darė kunigas Kregas?
Kone mirtinai mane sumušė.
Sakė, kad aš - ragana...
Ir kad keliausiu į pragarą.
Kas dar norėtų papasakoti apie savo pirmąjį kartą?
Naujoke.
Ar labai nenormali esi?
- Iljana. - Narkomanė, spėju.
Arba nimfomanė. Tikiuosi.
Jei ir toliau taip elgsiesi,
dieną praleisim vienutėse.
Visi gerai pagalvokite, kaip čia leisite savo laiką.
Ir ar ilgai čia norite būti.
Iljana, jei jau atsistojai, aprodyk Danei čia viską.
Kodėl turėčiau?
Nes aš tavęs prašau.
Tu čia seniai?
Čia yra kitų daktarų?
Kodėl tu ne...
Ką sakai, Lokhidai?
Suprantu.
Man ji irgi nepatinka.
Dr. Rejes!
Pagrindinis pastatas. Bendrabučiai.
Koplyčia, jei tiki tuo mėšlu.
Ir sodas.
Nežinai, kaip užsiaugint žolės, ką?
Ne.
Tai kokia tu indėnė?
Šajenė.
Tai nebuvo klausimas.
Pasaugok, kad kas neateitų.
Kur mes?
Kas žino?
Pasak dr. Rejes, artimiausias miestelis - už 30 km.
Bet gali būt, kad ji meluoja, kad mes nepabėgtume.
Tvoros nėra.
Ne.
Tvoros nėra.
Nėra nieko tarp tavęs ir laisvės.
Bėk, naujoke, bėk!
Greičiau!
Čia - ne ligoninė, Pokahonta.
Čia - narvas.
Ir tu jame uždaryta amžiams.
Vajė, derėjo tave įspėti.
- Turiu jiems padėti. - Ne! Ne, tėti, maldauju!
- Dane! - Nepalik manęs vienos!
Išgyvenusieji dažnai jaučia kaltę, tai - normalu.
Lik čia!
Išgyvenai tu vienintelė.
Ką čia veiki?
Atleisk.
Nenorėjau tavęs gąsdinti.
Oho, kaip aukštai.
Nukritus nuo čia, rimtai susižeistum.
Aš mirčiau.
Staiga.
Nieko nepajutusi.
Aš irgi noriu iš čia dingti,
tik ne šitaip.
Nebeturiu namų. Mano tėtis žuvo.
Ten, kur augau, buvo manoma, kad savižudžiai patenka į pragarą.
Tai mane ir stabdo.
Aš nenoriu čia būti. Aš noriu pas savus.
Gal ne veltui tu čia, o jų nebėra.
Gal tau pas juos dar ne laikas?
Bet aš - viena.
Čia - du žmonės.
Ar aš tau - niekas?
Prašau.
Greit palengvės.
Pamatysi.
Pagyvenkime šiek tiek ilgiau, Dane Munstar.
Dane, kur buvai?
Aš jai parodžiau mūsų koplyčią.
Niekam nevalia pasitraukti nepranešus, Rein. Juk žinai.
Atleiskite, dr. Rejes.
Tiek to.
Ar tave dėl manęs nubaus?
Ne. Aš jai patinku.
Aš - viena iš gerųjų. Aš ir Semas.
Eina šikt, maniau, jis susprogo.
Ne.
Jis - toks. Iššauna.
Pašėlusiu greičiu. Kaip raketa.
O ramiai nusileisti dar nemoka.
Ar jis čia treniruojasi?
Nežinau.
Man kartais atrodo, kad jis tiesiog ieško būdų kaip sau pakenkti.
Jis augo mažame miestelyje Kentukyje.
Puikiai mokėsi, bet metė mokyklą, nes reikėjo dirbti šachtoje su tėvu.
Kad padėtų šeimai ir panašiai.
Vargšelis.
Tikrai. Vargšas.
O ten - Roberto.
Jo šeima turbūt turtingiausia visoje Brazilijoje.
Ačiū, šuneli.
Anksčiau tikriausiai gyveno puikiai.
Bet kažkas nesusiklostė.
Kokia jo galia?
Jis nesako, bet turi kažką.
Tėvai jį čia atsiuntė, kad išsigydytų.
Ar šiknių įmanoma pagydyti? O gal jis - tiesiog beprotis.
Ne. Ši vieta - užimta.
Man patiko su tavim leisti laiką, Dane, bet turiu eiti.
Mums negalima sėdėti vieniems kitų kambariuose...
Kodėl ji nuolat mus seka?
Mūsų pačių labui.
Ji nori gero. Ji nori mums padėti.
Jei vykdysi nurodymus, išeisi iš čia, Dane.
Gal net anksčiau nei mes, pamišėliai.
Labanakt.
Rein?
Ačiū tau už pagalbą.
Ką aš išmanau?
Gal mums abiem derėjo nušokt.
AKTYVUOJAMAS NAKTINIS REŽIMAS
BIOMETRINIS SKENAVIMAS
ILJANA RASPUTIN SKENUOJAMA
NORMA
DANIELĖ MUNSTAR SKENUOJAMA
NORMA
ROBERTO DA KOSTA SEMAS GUTRI
NORMA
Tas budėjimas indų plovykloje greit mažina mano garderobą.
Išteptus drabužius tu tiesiog išmeti?
Imk. Dabar jie - tavo.
Geras.
Ar tau baisu buvo?
Dirbti šachtoje?
Taip. Labai.
DANIELĖ MUNSTAR APTIKTA PSIONINĖ ENERGIJA
Ne!
O, Jėzau.
Tuoj.
Nelipčiau ten net jei milijoną sumokėtum.
Aš milijono neturiu.
Kai išeisim iš čia, galėsiu paskolint.
Tėvai pinigų turi kaip šieno.
Labanakt, Kentuki.
Labos, žmogau.
DANIELĖ MUNSTAR PSIONINĖS ENERGIJOS AUGIMAS
Alio!
Yra kas nors?
Tėti?
Semiueli.
Ką padarei?
DANIELĖ MUNSTAR PSIONINĖS ENERGIJOS AUGIMAS
Čia juk nėra kamerų, taip?
Vienintelė saugi vieta visame pastate.
Bet gali būt įrengti mikrofonai, taigi...
Tai bent kūno menas.
Ar tatuiruotė pasirodė nepakankamai skausminga?
Tai sugalvojau ne aš.
Ką tai reiškia?
Atleisk. Aš nenoriu apie tai kalbėti.
Valdykis.
Ir...
Valdykis.
Brangioji.
Aš nebegaliu.
Aš - su viena ranka. O reikia dviejų.
Mums pavyks.
Ei, Stovinti Uola.
Norėtum "Buffalo" sparnelių?
Jūs dievinate buivolus, tiesa?
- Ilja, atstok nuo jos. - Nereikia.
Viskas gerai.
"Stovinti Uola." Jau geriau.
Originaliau, nei Pokahonta.
Ja mane vadino penktoje klasėje.
Aš tavęs nebijau.
Mano tėtis pasakojo apie tokias kales, kaip tu.
Nagi.
Parodysi mums, kur tėtušis tave liesdavo?
- Lokhidai! - Liaukitės!
Nedrįsk kalbėt apie mano tėvą, nepraustaburne!
Tu nė velnio apie mane nežinai.
O tu pati žinai?
Tau - 16-ika, o dar nežinai savo galios.
Regis, esi atsilikusi mutantė.
- Atšok nuo jos. - Stok.
Aš jai padedu. Tai - terapija!
- Neliesk manęs! - Antraip ką?
Sužinokim. Ką padarysi?
Bliamba! Kale!
Iljana, ne!
Žinai taisykles.
Čia - jokių galių.
Ir muštynių.
Atsiprašau, daktare.
Maniau, Danė - neįveikiama.
Tik norėjau įsitikinti.
Į vienutę. Abi.
Bet tai ne Danė...
Likusiems - šviesą išjungt po 10 min.
Iki pasimatymo ryte.
Iki pasimatymo pragare.
Eikš.
Kas čia, Lokhidai?
DANIELĖ MUNSTAR PSIONINĖS ENERGIJOS AUGIMAS
Nebijok.
Mes eisim į savo vietą, gerai?
Vyras su šypsena mūsų ten neras.
APTIKTA ANOMALIJA
ŠIAURINIS SPARNAS, IZOLIATORIUS
Dane?
Kas man?
DANIELĖ MUNSTAR PSIONINIO ATVEJO ANALIZĖ
PSIONINĖS ENERGIJOS AUGIMAS
MUTANTINIŲ GALIŲ POBŪDIS - NENUSTATYTAS
GAUTI KRAUJO PLAZMOS TYRIMUI
STEBĖTI POVEIKĮ KITIEMS SUBJEKTAMS
Akivaizdu, jog tau reiškiasi kažkokios galios,
bet dar turim atlikti tyrimus, kad sužinotume, kokios.
Viskas gerai. Aš - gydytoja.
Žinai, mano tėvai irgi buvo gydytojai.
Mama buvo veterinarė.
Jai atveždavo gyvačių sugeltus naminius gyvūnėlius.
Žinojai, kad jaunos gyvačiukės yra kur kas pavojingesnės nei suaugusios?
Nes jos dar nemoka valdyti nuodų išsiskyrimo dozės.
Ir nors šiandien mutantus vadiname didvyriais,
pirmomis jų galių pasireiškimo akimirkomis jie padaro žalos.
Todėl jaunieji mutantai yra pavojingi.
- Ir juos reikia... - Uždaryti?
Izoliuoti
nuo paprastų žmonių mūsų ir kitų saugumo labui.
Suspausk.
Atleisk man, Tėve, už mano nuodėmes.
Paskutinį kartą ėjau išpažinties prieš savaitę.
Mano viršininkas vadovauja įstaigai, skirtai talentingiems mutantams.
Galėtum ten apsigyventi po mūsų.
Rein sakė, kad galbūt man pavyks iš čia išeit anksčiau,
jei vykdysiu jūsų programą.
Pastebėjau, judvi su Rein pamėgote viena kitą.
Tai gerai. Ji - gera mergaitė.
Ji sakė tiesą.
Labai svarbu sužinoti, kokią galią turi,
tada galėsim tau padėti išmokti ją suvaldyti.
Dukart masturbavausi.
Sumelavau dr. Rejes.
Ir vėl lipau ventiliacijos vamzdžiais.
Alio?
Sukalbėsiu vieną "Tėve mūsų" ir dvi "Sveikas Marijas", gerai?
Alio?
Kas ten?
Ragana!
Tu - ragana!
Nuplėšiu tau mėsą nuo kaulų!
Demonai negali įeiti į bažnyčią.
- Labas. - Labas.
Kur buvai?
Ar gerai jautiesi?
Taip.
Tiesiog norėjau pabūt viena.
Eime.
Kur susiruošėte?
Rejes miega, tai mes einam...
Į "ne tavo reikalas, nes tavęs niekas nekvietė."
Liaukis, Ile.
Eikš, parodysim.
Kaip norit.
Jūs renkatės palėpėje?
Taip.
Tai vienintelė vieta, kur Rejes negali mūsų stebėti.
Čia pilna daiktų iš tų laikų, kai dar čia negyveno mutantai.
Pažaiskim.
Drąsa.
Tu negali sakyti "Drąsa".
Tiek to. Jėzau.
Tiesa.
Kiek merginų esi turėjęs?
Tiek, kad net nepamenu.
Rein?
Jis meluoja.
Čia juk melo detektorius. Mes matom.
Gerai. Tris.
Neblogai.
Ne, žiūrėkit.
- Sakiau. - Kas?
Kodėl?
Nes pernelyg įkaistu.
Tau - juokinga? Tavo eilė, šikniau.
Kam tas angliukas?
Jį man davė tėtis.
Prieš pat...
žūtį.
Apgailestauju.
Nieko tokio.
Aš vertas šios vietos, taigi...
Nemanau, kad bent vienas mūsų vertas čia būti.
O aš - vertas.
Kodėl?
Naujoke, jis jau atsakė į klausimą.
Tavo eilė.
Ar neprijungsit manęs?
Man nereikia poligrafo, kad matyčiau, kada meluoji.
Kokia tavo galia?
Aš nežinau.
Žinojau, kad taip atsakysi.
Verčiau paklauskim ko kito.
Iš kur tas kvailas meškiukas?
Panašiai, kaip ir Semui.
Mano tėtis jį padarė.
Kodėl?
Kai buvau maža,
bijojau tamsos.
Taip bijojau, kad tėvai manęs negalėjo nuvaryt į lovą.
Todėl tėtis man papasakojo legendą apie lokį.
Demoną,
gyvenantį mumyse ir mintantį mūsų baime.
Gera pasaka vaikui prieš miegą.
Užsičiaupk, Bertai.
Vos gimus žmogui,
meškiukas - mažytis ir silpnas.
Žmogui augant
ir augant jo baimėms,
auga ir stiprėja lokys.
Tėtis
padovanojo man šį meškiuką, kad prisiminčiau, kokia buvau maža.
Kad prisiminčiau ir nebebijočiau.
Pakaks.
Keiskimės.
Nagi.
Tiesa.
Kodėl tu čia?
Nes nužudžiau 18 vyrų.
Po vieną.
Savo kardu.
Ir Lokhidu.
Tu meluoji.
Ne, ji nemeluoja.
Netiki?
Aš čia - galingiausia mutantė.
Šiandien noriu, kad pakalbėtume apie paklusnumą.
Jei viliatės pakliūti į mano viršininko įstaigą,
labai svarbu, kad aš žinočiau, jog jūs - patikimi.
Taip?
O jei mes nenorim į jūsų boso įstaigą?
Kas, jei aš noriu namo?
Semai, negi pamiršai, kas nutiko?
Manai, tavęs nebeieško?
Jei nebūtum čia, sėdėtum kalėjime ar dar blogiau.
Tai nutiko netyčia.
Manai, kad už šio kambario ribų tavimi kas patikėtų?
Aš patikėčiau. Semas - geras vaikinas.
Net jei ir nesu geras,
negi turiu čia lindėti visą gyvenimą dėl vienos klaidos?
Kai pagysi...
Kada aš pagysiu?
Kas tau, Semai?
Man kažkas negerai.
Man vaidenasi, sapnuoju siaubingus košmarus.
Kada aš pagysiu?
Tu pagysi, kai aš tai patvirtinsiu.
Pamirškit. Nesąmonė.
Jūs manęs negirdit.
Ką tu jai padarei?
Įbėriau kai ko jai į arbatą.
Laikyk savo kaulų maišą!
Neabejotinai ir neginčytinai
blogesnių mutančiukų už jus nesu mačiusi.
Ergo, mano viršininkas, manimi labai, labai nusivils.
Spėju, jis net iškarš man kailį už tai, kad buvau tokia bloga.
Mano viršininkas!
Kas tas viršininkas, apie kurį ji nuolat kalba?
Ar neaišku?
Juk esi girdėjusi apie Iksmenus, tiesa?
Esu, tačiau kodėl mes turime norėti tapti Iksmenais?
Taip. Aš nesivilksiu tų jų kostiumų ir nesikausiu su žmonėmis. Aš - turtingas.
O ką? Jie Iksmenams moka?
Aš mielai būčiau Iksmenė.
O kam jiems šuo?
Vaikai.
Eime. Noriu tau kai ką parodyti.
Kur?
Staigmena.
Ką jos sumanė?
Į sveikatą.
Rein, palauk.
Ar tikrai žinai, kur šliaužiam?
Taip. Aš matau tamsoje.
Tiesiog šliaužk paskui mane.
Juk žinai, kad turėsim po to bėdų.
O ką ji mums padarys? Išspirs lauk?
Vis tiek nenoriu čia būti.
Taip.
Kol mūsų daktarėlė laiko virš mūsų tą savo stebuklingą burbulą,
neturim kitos išeities.
Taip.
Aš ir neturėjau išeities.
Apie ką tu?
Aš privalėjau lipk į šachtą ir dirbti su tėčiu.
Buvau naujokas.
Ir tądien...
Mane ištiko klaustrofobijos priepuolis.
Aš ėmiau dusti. Buvau...
Ir jis sprogo.
Taip.
Aš užmušiau savo tėvą.
Ir daugelį jo bendradarbių.
Negaliu sau už tai atleisti.
Apgailestauju, žmogau. Aš ne...
Vis galvoju...
Padaryčiau viską, kad to nebūtų nutikę.
O tu?
Ką tu padarei?
Nieko.
Pala, tai tu gali ištrūkti iš pastato?
Ventiliacijos vamzdžiais galiu nusigauti į bet kurį ligoninės tašką.
Nors išėjimas - tik čia.
Siaubingai bijau, kad Rejes nesužinotų.
Taip, rytoj ji daug ką sužinos.
Patikėk manim. Bus verta.
Ateik, gulkis.
Dieve mano.
Juk gražu, tiesa?
Taip.
Labai gražu.
Mūsų gražus narvas.
Taip sakydavo tėtis.
Virš rezervato buvo kupolas?
Ne.
Jis kalbėjo apie mūsų kūnus.
Mes
juose lyg spąstuose.
Kai mirštame, mūsų sielos išsilaisvina.
Kad būtų su tais, kuriuos mylim.
Jei atvirai, neblogai skamba.
Atleisk, nugirdau tave...
Galiu prisijungti?
Gali.
Bet išjunk šviesą.
Gerai.
Baisu.
Bijai?
Ne.
Manau, kad esi.
Skaistuoli.
Pagauk mane.
Ei, palauk.
Atrodo, kad jis - netikras.
Kartais netikiu, kad tu - tikra.
Kaip tai?
Tiesiog...
Tu man - tokia gera.
Pernelyg gera.
Todėl kartais imu manyti, kad tave išgalvojau.
Tu manęs neišgalvojai.
Patikėk, aš - labai tikra.
Tavo akys.
Atleisk.
Nereikia.
Jos - nuostabios.
Nesu anksčiau to dariusi.
Su mergina?
Su niekuo.
Kas yra?
Aš negaliu. Man reikia atvėsti.
Argi ne to pats norėjai?
Taip. Tai...
Man negalima įkaisti.
Jei įkaisiu, aš...
Gali man pasakyti.
Aš buvau su savo mergina.
Norėjau ją apkabinti,
bet sudeginau ją savo...
- Aš ją užmušiau savo rankomis. - Ei.
- Aš ją sudeginau. - Ei.
Pažvelk į mane.
Tu manęs nesudeginsi.
Tu negali man nieko padaryti.
Bet...
Tau teks vėl mane pagauti.
Ile?
ILJANA RASPUTIN NORMA
Ile?
Mariela! Ne!
Kas nutiko?
Bertas.
Valdymo kambarys. Atrakinti.
- Kas nutiko? - Grįžk į savo kambarį.
Velnias. Kas čia nutiko?
Kas?
Sakyk kodą.
Atiduok telefoną.
Aš čia vadovauju.
Nė velnio tu nevadovauji.
Nematei, kas nutiko? Iljana kėsinosi mane nužudyti.
Ne aš.
Roberto, Iljana buvo savo kambaryje.
- Nesąmonė! - Baseine buvai tu vienas.
Ar matei tai, ką mačiau aš?
Mes čia uždaryti su demonais, o tu mūsų neišleidi.
- Atiduok. - Sakyk kodą.
Ei! Bertai, atvėsk.
Nė velnio. Kviečiu policiją ir dingstu iš čia.
- Niekur tu neisi. - Taip? Kas pasakė?
Tavo gydytoja.
Nesąmonė.
Tu nesi gydytoja.
Pažinojau tokių kaip tu vyrų.
Vyrų, kuriems patiko narvuose laikyti vaikus.
Pažinojau juos
ir žudžiau juos.
Jos baseine nebuvo.
Bet aš žinau, ką tu padarei man.
Ir tu kartu su kitais padėsi visa tai sutvarkyti.
Pasvajok.
Išleisk mane!
Po velnių! Aš čia mirti neketinu! Supratai?
Išleisk mane!
Užrakinti.
Šiandien, Dane, keliausime truputį giliau.
Suspausk kumštį.
Tai tave nuramins.
Uždavinėsiu tau klausimus.
Atsakyk tiesą.
Koks tavo paskutinis prisiminimas prieš atsipeikėjant čia?
Tėtis mane pažadino.
Sakė, kad turim bėgti.
Viskas drebėjo.
Nuo ko jūs bėgot?
Jis sakė, kad nuo tornado.
Mes abi puikiai žinom, kad tai nebuvo tornadas.
Nuo ko jūs bėgot?
Snigo.
Vasarą?
Jis atneša sniegą.
Kas?
Demonas lokys.
Kur tu?
Aš čia, Dane.
Kokia čia vieta?
- Ką tu darai? - Dane?
Ne!
Alio?
Dane? Kas ten?
Tu - netikras.
Aš tave užmušiau.
Aš prisikėliau, kaip Kristus!
Nesiartink!
Lokhidai, kas čia vyksta?
Tai ji.
Susikaupk, Dane!
Gali tai suvaldyti?
Niekas negali.
Ne!
Pasitraukit!
Rein!
Dieve mano!
Ar tai tikra? Tikra.
Sakiau tau, tai - tikra.
Kas jai atsitiko?
Tu.
Tai - Danės darbas.
Visa tai - Danės darbas.
Aš nieko nepadariau.
Tu atnešei šį blogį!
Aš žinau tavo galią, naujoke.
Parodysiu tau savo.
Iljana, jokių galių!
Ne!
Ji įsibrovė į mūsų galvas.
Ji išžudys mus visus.
Su manim kažkas vyksta, ko negaliu suvaldyti.
Ta erdvė, kur nusitempei mane...
Tai - pragaras?
Limbas. Mes sukūrėm tą erdvę.
"Mes"?
Mes su Lokhidu.
Atnešiau tau.
Iš pradžių tai tiesiog buvo mūsų vienų vieta.
Mintyse ten nukeliaudavom, kai grėsdavo koks blogis.
Bet ten lankydavomės taip dažnai
ir užsibūdavom taip ilgai,
jog ji tapo tikra.
Mačiau prisiminimą.
Ne savo.
Kas jie tokie?
Vardų jų nežinojau.
Jie visi būdavo vienodi.
Jie mus pravirkdydavo.
O tada šypsodavosi.
SISTEMOS PRANEŠIMAS
GAUTAS LAIŠKAS
DANIELĖS MUNSTAR ANALIZĖS REZULTATAI
SUBJEKTAS - ITIN PAVOJINGAS
GAUK PAPILDOMUS DNR PAVYZDŽIUS
SUNAIKINTI SUBJEKTĄ
DR. REJES PATVIRTINIMO KODAS:
ESEKSO KORPORACIJA PATVIRTINIMAS GAUTAS
Ar dar skauda?
Vaistai padeda.
Ar tai tikrai buvo jis?
Dvasininkas?
Jei jis ir nebuvo tikras, atrodė kaip tikras.
Kodėl neužeini?
Aš tavęs nebijau.
Aš bijau to, kurį mačiau.
Bijau jo.
Kas, jei jis pasirodė tik todėl, kad aš čia?
Jei ir taip,
tu neturi išeities.
Tu nekalta.
Kai dr. Rejes mane tyrė, aš išvydau kai ką.
Mačiau vaikus, tokius kaip mes.
Mutantus. Verčiamus daryti dalykus.
Siaubingus dalykus.
Nemanau, kad ten - ligoninė.
Man regis, į tą įstaigą mus perves,
kai iš čia išeisime.
Jei išeisime.
Aš laukiu, Dane.
- Palauk. - Man metas.
O jei tu teisi?
Leisi, kad ji vėl tau pripumpuotų vaistų?
Aną sykį regėjau kai kokias paslaptis.
Gal dar pavyks.
Gal tos paslaptys padės mums iš čia ištrūkti?
Kaip?
Dar nežinau.
Bet pagyvenkime dar truputį, Rein Sinkler.
Danė prašė su ja pabūti.
Paprašysiu tavęs palaukt už durų, Rein.
- Bet... - Galėsi pabūt su ja po procedūros.
Durys. Koridorius H.
Ei. Kas tau?
Nieko.
Tiesiog...
Rejes buvo...
Rejes buvo kokia?
Ar girdite?
Tai - muzika?
Žinau šią dainą.
Pala.
Ką šįkart tirsime?
Šis tyrimas labiau reikalingas man.
Pameni, sakiau, kad mano mama buvo veterinarė?
Vieną dieną mūsų šuo pasiuto
ir apkandžiojo kaimynų berniuką.
Kilstelėk galvą.
Nuleisk.
Pasiutligė.
Ji sklinda iš mano kambario.
Einu pakviest dr. Rejes.
Iljana, nereikia!
Kas čia, po galais?
Ne.
Ne, aš tai buvau nustūmusi užmarštin.
Nelįsk prie jos, parše!
- Ei! Ei! - Bėk, bėk.
Žiūrėk. Pažiūrėk į mane.
Klausyk. Jis negali tau nieko padaryti.
Ne! Nereikia!
Žiūrėk, matai? Jis - netikras. Matai?
Bėgam!
Mama išbandė viską.
Bet liga jau buvo pažengusi.
Negaliu apsakyti tau, Dane, kaip daktarui sunku tai pripažinti.
Kad esi bejėgis.
Gali iš visų jėgų stengtis išgelbėti pacientą,
tačiau kartais humaniškiausia yra
tiesiog jį užmigdyti.
Padėkite!
Nieko tokio.
Jėzau!
Atstok! Stok!
Palik mane!
Ne! Stok!
Liaukis!
Esi stipriausia mutantė mano istorijoje.
Tačiau mano viršininkas mano, kad tavo galių suvaldyti neįmanoma.
Jau greit, Dane.
Dane?
Dane, pabusk.
Ei, dr. Rejes!
Ačiū Dievui. Padėkite mums!
Ei!
Dr. Rejes!
Aš tave myliu, Lokhidai. Mes mirsime.
Po šimts, Iljana. Daryk ką nors.
- Negaliu. - Panaudok savo galias.
Negaliu!
Iljana, daryk ką nors!
Rimtai?
Ei, Bertai! Bertai!
Ta kalė visus išėjimus užblokavo.
Ji nori mus nužudyti?
Nežinau. Ar ji sukūrė tuos besišypsančius padarus?
Ne. Jie - Iljanos.
Žinoma.
Žinai, kur merginos?
Ne.
Gerai. Eime į viršų.
Kur, po galais, buvai dingusi?
Į mūsų vietą.
Žiauriai patraukliai atrodei.
Kas čia vyksta, po galais? Kur dr. Rejes?
- Ji mėgino nužudyti Danę. - Ką?
Tas tyrimas? Joks ne tyrimas.
Ji tiesiog ją norėjo nužudyti.
Mano byla.
"Pacientė niekina autoritetus.
Bet jos pažeistos psichikos ir neapykantos žmonėms dėka,
ji - puiki kandidatė programai."
"Išvada -
žudikė
su beribiu potencialu.
Investicijos rekomenduotinos."
"Esekso korporacija."
Tikriausiai ta vieta, kurią regėjau.
Ji ne Iksmenams mus rengė.
Ji rengė mus, kad taptume žudikais.
Neturim daug laiko.
Rejes trokšta mano mirties. Netrukus
ji grįš ir užbaigs savo darbą.
Kaip? Šis pastatas sukurtas tam, kad išlaikytų mus viduje.
Mūsų galios nepadės. Tai - beprasmiška.
Ne. Netiesa.
Mes ištraukėme vienas kitą iš narvų.
Mes galime iš čia ištrūkti.
Skamba gerai.
Bet pastatą ji apgaubusi galios lauku.
Langus, viską.
Kaip ketini tai įveikti?
Sunaikinus šios galios šaltinį.
Nudėkime tą kalę.
Šiandien norėčiau pakalbėti apie atsakomybę.
Jūs esate atsakingi gydymo programai.
Tučtuojau grįžkite į savo kambarius.
Jums nepaklusus ar pamėginus pabėgti iš šio pastato,
turėsiu jus sulaikyti.
Bet kokia kaina.
Iš kur žinai, kad ji vis dar čia?
Turiu gerą uoslę.
Esi gera žudikė.
Kas čia vyksta?
Kas ta "Esekso korporacija"?
Tai - mokslinė organizacija, įkurta mano viršininkų.
Įkurta kokiam tikslui? Kad praplaut mums smegenis?
Kad jus išgelbėt!
Jei ne aš, jūsų jau seniai nebūtų gyvųjų tarpe!
Viskas gerai. Ei.
Nusiraminkite.
Kaip sakiau...
Noriu, kad jūs visi nusiramintumėte.
Girdit? Pažadėkite man.
Ir aš jus paleisiu.
Išskyrus Danę.
Danę reikia užmigdyti.
- Ne! - Išleisk mus!
Nebijok.
Jos pačios labui.
Ir jūsų.
Juk įsitikinote jos galia.
Ypatinga galia.
Ji paima didžiausią jūsų baimę,
tamsiausią jūsų paslaptį
ir verčia jus išgyventi tai.
Ne!
Vėl ir vėl.
Kol numirštate.
Štai taip.
Taip. Kvėpuok.
Taip.
Netrukus susitiksi su savo tėvu.
Dvasių pasaulyje.
PAŽEISTAS PERIMETRAS
Ką tu darai, Dane?
Dane.
Bičiuliai, ji neatsipeikėja.
Padėkite man.
- Ei! Pabusk! - Dane!
Dane! Bičiuliai! Dane.
Tai grįžta!
Jis mus vejasi.
Ne. Jis vejasi Danę.
Kodėl Danę?
Nes tai - jos baimė.
Na, padėkite man.
Vienas, du, trys.
Neškite Danę, kur saugiau, o aš sutvarkysiu šitą lokį.
Ką ketini daryti?
Aš su juo pažaisiu.
Neškite ją iš čia.
Gal išprotėjai? Tas padaras tave nudės!
Tai tiesa. Jis - magiškas.
Aš - irgi.
Ne! Ile!
Ei, Meškiuk Jogi!
Šiurpūs liūtai, tigrai ir lokiai. Vajė.
Tiesa, Lokhidai?
Eina šikt!
Aš vesiu šitą merginą.
Viskas gerai, Lokhidai?
Greičiau! Bėgam.
Bertai, bėk su ja.
Negaliu. Aš nepasirengęs.
Tu jos nesužeisi. Tu gali.
Greičiau! Čionai.
Jūs bėkit. Aš einu padėt Ilei.
Semai!
Juk turiu kažkada išmokti.
Duok ją man.
Slėpkis.
Demonai negali įeiti į bažnyčią.
Dane, žinok, labai reikia, kad pabustum.
Ateik čia, baily!
Sveika, Marija, malonės pilnoji, esi palaiminta tarp moterų.
Melsk už mus, nusidėjėlius dabar ir mūsų mirties valandą. Amen.
Ne!
Demone loky!
Nebeturi kur bėgti.
Dane, žinau, tu mane girdi.
Prašau. Tu - ne viena. Aš - su tavim.
Mes visi su tavim,
kaunamės dėl tavęs.
Rein, kur tu?
Rein!
Dane, žinau, kad mane girdi.
Ką tu darai?
Slepiuosi, kaip ir tu.
Saugokis!
Lokhidai!
Bertai!
Drąsiau!
Rein!
Turi pabusti,
antraip mes visi žūsim.
Bertai!
Ne! Bertai!
Tik tu gali padaryt tam galą.
Aš negaliu.
Dane!
Tėti!
Atleisk man.
Tu - nekalta.
Bet tau reikia pabusti.
Bet tas lokys - per didelis.
Tu - didesnė.
Dane!
Ne! Dane! Padėk!
Dane!
Ne!
Dane!
Stok.
Nereikia.
Ne.
Dabar bus mano valia.
Valdykis.
Gerai.
Viskas bus gerai.
Nebereikia dėl nieko jaudintis.
Bet tau metas užmigti.
Ačiū.
Ačiū jums visiems.
Už tai, kad išgelbėjot mane.
Juokauji?
Tu išgelbėjai mus.
Ei, bičiuliai. Kupolo nebėra.
Tai mes - laisvi?
Rejes sakydavo, kad artimiausias miestelis - už 30 km.
Gali būt, kad ji melavo.
Sužinokim tai.
Tėvas man pasakodavo, kad pas mus visus viduje tupi du lokiai.
Vienas lokys - geras:
atjauta, meilė, pasitikėjimas.
Kitas - blogas.
Baimė, gėda ir savęs naikinimas.
Aš paklausiau: "Kuris laimi?"
Jis atsakė: "Tas, kurį maitini."
NAUJIEJI MUTANTAI
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Vertė Egidija Tučkuvienė