תודה,‏ תודה.‏
אתם צריכים למחוא כפיים לעצמכם.‏
בזכות העבודה הקשה שלכם,‏ זאת הייתה
השנה הטובה ביותר בתולדות "‏יארדשם אינלט"‏.‏
לפני שניתן להצלחה לעלות לנו לראש,‏
חשבנו שכדאי שנתאסף
ונתחבר מחדש לעקרונות היסוד שהביאו אותנו עד הלום.‏
לשם כך,‏ אמסור את רשות הדיבור
יופי נסתר
לפילוסוף ומשורר המוצר שלנו.‏
מלך המיתוג המורד.‏
הגורו שכל שדרת מדיסון רועדת מפניו.‏
השותף שלי,‏ החצי השני שלי,‏
האוורד אינלט.‏
אוהב אותך.‏
כן!‏
מה ה"‏למה"‏ שלכם?‏
למה יצאתם בכלל מהמיטה הבוקר?‏
למה אכלתם את מה שאכלתם?‏
למה לבשתם את מה שלבשתם?‏
למה באתם לכאן?‏
מלבד העובדה שהייתי מפטר אתכם ומעסיק מישהו אחר,‏
אלמלא באתם לעבודה,‏ אבל.‏.‏.‏
לא זה.‏ ה"‏למה"‏ הגדול.‏
אנחנו לא כאן סתם כדי למכור דברים.‏
אנחנו כאן
כדי להתחבר.‏
העיקר בחיים זה אנשים.‏
עולם הפרסום שופך אור
על האופן שבו המוצרים והשירותים שלנו
משפרים את חייהם של אנשים.‏
עכשיו,‏
איך עושים את זה?‏
אהבה.‏
זמן.‏
מוות.‏
שלושת המושגים המופשטים האלה מחברים כל יצור אנושי עלי אדמות.‏
כל מה שאנחנו חומדים,‏ כל מה שאנחנו פוחדים שלא יהיה לנו,‏
כל מה שאנחנו קונים,‏ בסופו של דבר,‏
נובע מכך,‏ שבשורה התחתונה,‏
אנחנו כמהים לאהבה,‏
אנחנו רוצים יותר זמן,‏
ואנחנו פוחדים מהמוות.‏
אהבה.‏
זמן.‏
מוות.‏
בואו נתחיל מזה.‏
שלוש שנים לאחר מכן
כמה זמן לקח לו הפעם?‏
חמישה ימים.‏
מרשים.‏
אולי הוא חזר לעבודה מוקדם מדי.‏
את צוחקת?‏
הוא מתנהג כמו זומבי כבר חצי שנה.‏ זה לא יכול להימשך.‏
במיוחד לאור העובדה
ש"‏דנוורת' פייננשל"‏ עומדים לפטר אותנו.‏
מה?‏ אתה צוחק עליי.‏
‏-‏ סליחה,‏ מה זה?‏ -‏ אני לא מאמינה!‏
דיברתי איתם אתמול.‏
אני יודע,‏ כולנו מנסים להסתיר את המצב,‏
אבל החשבון כולו תלוי בקשרים של האוורד.‏
חצי מהחשבונות שלנו תלויים בקשרים של האוורד.‏
‏-‏ זה אסון.‏ -‏ לא.‏ עוד לא.‏
קיבלנו מ"‏אומניקום"‏ הצעה ל-‏17 דולר למניה.‏.‏.‏
‏-‏ בחייך!‏ -‏ .‏.‏.‏ אבל הם רוצים תשובה עד השנה החדשה.‏
בואו נדבר בכנות,‏ המניה שלנו לא שווה 14 דולר,‏
אם השותף שלי נמצא בשנת שבתון,‏
בתור אלוף הדומינו המקומי ב"‏נווה שיגעון"‏.‏
אל תהיה אכזרי,‏ ויט.‏
אני מצטער,‏ אבל זאת האמת.‏
סיימון,‏ אני מייפה את כוחך לחתום על העסקה עם "‏אומניקום"‏.‏
הלוואי שיכולתי,‏ אבל האוורד שולט במניות ההצבעה.‏
אני אסתדר עם האוורד.‏ רק תטפל בניירת,‏ סיימון.‏
אני עדיין לא מבינה למה האוורד מחזיק ב-‏60 אחוז ממניות ההצבעה,‏
ואתה רק ב-‏40.‏
כי הייתי זקוק למזומנים בשביל הסדר הגירושים,‏
והאוורד עשה לי טובה ענקית וקנה חלק מהמניות שלי.‏
אז.‏.‏.‏
אילולא ניהלת רומן עם מעצבת גרפית צעירה,‏
לא היינו במצב הזה?‏
לא מדויק ולא הוגן להטיל את כל האשמה עליי.‏
אני רק מציינת את העובדות.‏
אלוהים,‏ אני מתה על הריח הזה.‏
רגע,‏ עצור.‏
עצום עיניים.‏
שאף את זה פנימה.‏
זה לא מזכיר לך את הילדות?‏
קלייר,‏ בואי רגע.‏
אני צריך לומר לך משהו.‏
מה?‏
עשיתי משהו כדי לטפל במצב שלנו,‏
ואת צריכה לדעת על כך.‏
מה עשית?‏
שכרתי מישהו.‏
שכרת מישהו?‏
כן.‏ כשאלואיז תפסה אותי בוגד,‏
היא השתמשה בחוקרת פרטית בשם סאלי פרייס.‏
זאת אישה שנראית כמו סבתא מורמונית,‏
ולכן היא מתאימה מאוד לעסקים חשאיים.‏
שכרת את האישה שגרמה לכך שהתגרשת?‏
לא.‏
אני גרמתי לכך שהתגרשתי.‏ סאלי פרייס רק תיעדה את זה.‏
וואו.‏
הייתה תובנה אמיתית בדבריך.‏
יש בי עומק נסתר.‏ דיברנו על זה.‏
אז.‏.‏.‏
למה שכרת את הסבתא המורמונית?‏
כי אנחנו צריכים לתעד את מה שעובר על האוורד.‏
צריך להוכיח שהוא לא כשיר נפשית להשתמש בזכות ההצבעה שלו.‏
לא,‏ לא הגענו למצב ש.‏.‏.‏
נעשה דבר כזה לחבר שלנו?‏
לא רק שהוא לא מוכן למכור,‏
הוא לא מוכן אפילו לנהל שיחה בנושא מכירה.‏
אני מנסה לדבר אתו,‏ מנסה להגיע אליו,‏
וזה כאילו שאנחנו בשני מקומות שונים לגמרי.‏
הוא לא שם.‏
הילד שלו מת.‏
זה היה לפני שנתיים,‏ קלייר.‏
מה נעשה.‏.‏.‏
מדובר בחיים שלנו.‏ אנחנו כבר לא ילדים.‏
תסתכלי לי בעיניים
ותגידי לי שאת מוכנה שכל מה שעבדת כדי להשיג
בעשור האחרון,‏ פשוט ייעלם.‏
החוקרת הזאת שווה משהו?‏
היא תפסה אותי בוגד.‏
אוסקר היה יכול לתפוס אותך בוגד.‏
מי זה אוסקר?‏
הבן שלי.‏
אוסקר הזה.‏
החוקרת הפרטית לא תגלה שום דבר
שיש עמו קלון.‏
לא אצל האוורד,‏ אבל
אם היא תעורר חשש בנוגע לכשירותו המשפטית,‏
נוכל לעשות משהו.‏
אני חושב שאין לנו אפשרות אחרת.‏
הוא עשה את המוות ליועצת השכול במשך חצי שנה.‏
הוא התעלם לחלוטין מהשאמאן שהטסנו במיוחד מפרו.‏
וניסיון ההתערבות שלנו היה אסון.‏
אני רק.‏.‏.‏
תקשיבו.‏.‏.‏
אני מרגישה שזה לא בסדר.‏
אני יודע.‏
אבל כשמשהו מתחיל במוות של ילד בן שש,‏
שום דבר לא יכול להיות בסדר.‏
הוא כותב מכתבים.‏
מכתבים?‏ איזה מין מכתבים?‏
זה הדבר המוזר ביותר שנתקלתי בו אי פעם.‏
‏-‏ המכתבים ברשותך?‏ -‏ כן.‏
אפשר לשאול איך השגת אותם?‏
עלה לי 800 דולר
לשכפל את המפתח הזה.‏
ורק שתדעו,‏
זאת עבירה פדרלית לגנוב דואר היישר מהתיבה.‏
‏-‏ את יכולה.‏.‏.‏ -‏ כן.‏
‏-‏ שלושה מכתבים.‏ -‏ למי הם ממוענים?‏
‏-‏ לא למי.‏ -‏ מה זאת אומרת?‏
האוורד לא כותב מכתבים לאנשים.‏ הוא כותב לדברים.‏
איזה מין דברים?‏
זמן.‏
אהבה.‏
מוות.‏
שלושת המושגים המופשטים.‏
"‏זמן,‏
"‏אומרים שאתה מרפא כל כאב,‏
"‏אבל לא מספרים איך אתה הורס את כל מה שטוב בעולם.‏
"‏איך אתה הופך יופי לאפר.‏
"‏אתה לא יותר מעץ מאובן בשבילי.‏
"‏אתה רקמה מתה שמסרבת להירקב.‏
"‏אתה כלום"‏.‏
זה לא מוכיח שום דבר.‏ אי אפשר להשתמש בזה,‏ נכון?‏
לא.‏
ילדים כותבים מכתבים לסנטה קלאוס,‏ זה לא אומר שהם משוגעים.‏
לא,‏ זאת התרפיה שלו.‏
זה עצוב נורא.‏
כן.‏ עוד משהו?‏
לרוב אחרי העבודה הוא הולך לגינת כלבים קטנה בברוקלין,‏
למרות שאין לו כלב.‏
הוא פשוט יושב שם שעות.‏
הוא כותב מכתבים לכלבים?‏
אתה רציני?‏
זה יכול לעזור לנו.‏
זה מה שאנחנו צריכים.‏
‏-‏ הוא כותב להם?‏ -‏ לא שראיתי.‏
טוב,‏ מה עוד?‏
זה הכול.‏
הוא הולך הביתה.‏ לא יוצא מהדירה עד הבוקר.‏
אין לו אינטרנט,‏ כבלים,‏ טלפון.‏ כלום.‏
"‏אתה רקמה מתה שמסרבת להירקב"‏.‏
האוורד?‏
היי,‏ זאת קלייר.‏
קפצתי למסעדה בקצה הרחוב והבאתי לך ארוחת ערב.‏
מנת השרימפס שאתה אוהב.‏
טוב,‏ אשאיר אותה כאן,‏ למקרה שלא אכלת.‏
היי,‏ תפסיקי להשאיר לו אוכל.‏ הוא לא אוכל אותו.‏
אני מצטערת.‏
והוא לא שילם שכר דירה שוב.‏
הוא לא פותח את הדלת,‏ ומספר הטלפון שלו לא פעיל.‏
כן,‏ כבר אין לו טלפון.‏
כמה הוא חייב?‏ ארשום לך צ'ק.‏
אם זה מה שאת רוצה.‏
ואם את לא עושה שום דבר עם השרימפס.‏.‏.‏
הברוקומיני בשבוע שעבר היה מצוין.‏
הנה הוא בא.‏
היי,‏ איפה הדברים שלך?‏
רציתי לסמס לך,‏ אבל אימא הכריחה אותי להתקשר.‏
לסמס לי בקשר למה?‏
אבל אז בארי אמר שאני צריכה לדבר אתך פנים אל פנים.‏
התחלנו לקבל עצות לחיים מבארי?‏
מה את מנסה לומר לי?‏
אני לא באה לישון אצלך.‏
אני נוסעת עם בארי ואימא לאיי הבהאמה.‏
לא.‏ רגע.‏
היי.‏
מה שלומך?‏
אני יכול לקבל חמש דקות,‏ ואולי קצת מרחב,‏
כדי לשוחח עם הבת שלי?‏
תודה.‏
מותק.‏.‏.‏
עשיתי כל מיני תכניות.‏ קניתי לנו עץ אשוח.‏
אז באסה לך.‏
השגתי לנו כרטיסים ל"‏המילטון"‏.‏
באסה ל"‏המילטון"‏.‏
קשה להשיג את הכרטיסים האלה,‏ אליסון.‏
ראיתי את ההצגה כבר.‏
באמת?‏ ראית אותה עם אימא ובארי.‏
ואודל בקהאם ג'וניור.‏
ואודל בקהאם?‏
כן.‏
הוא חבר של בארי.‏
למה?‏
למה את לא רוצה לבלות אתי בחג?‏ אני מתגעגע אלייך.‏
כי אני שונאת אותך.‏
כי אתה נדבן.‏
כי שברת לאימא את הלב.‏
נאפן.‏
מה?‏
התכוונת לומר "‏נאפן"‏,‏ לא "‏נדבן"‏.‏
יש הבדל קל בין השניים.‏
מי כמוך יודע.‏
שמע,‏ הסכמתי לבוא לדבר אתך,‏ ודיברנו.‏
היי,‏
שיהיה לך חג מולד שמח.‏
רק רגע.‏
אפשר לדבר אתך שנייה?‏
ה"‏קליבלנד קאבלירס"‏ בעיר.‏
משחק חג המולד במדיסון סקוור גארדן.‏
לא מסרתי את הכרטיס שלך.‏
אני הולך לבד,‏ אבל אתה מוזמן להצטרף.‏
לא נצטרך לדבר אפילו.‏ לא נצטרך להביט זה בזה.‏
נעשה מה שאנחנו עושים כרגע ופשוט נראה את המשחק.‏
כמו פעם.‏
טוב,‏ לנושא הבא: אנו עומדים לאבד את החשבון של "‏דנוורת'"‏.‏
הוא תמיד היה מבוסס על הקשר אתך.‏
והם לא ממש מרוצים כרגע.‏
אז זה מה שהולך לקרות.‏
אבל לא משנה,‏
כי קיבלנו הצעה מ"‏אומניקום"‏,‏ והיא רצינית.‏
17 דולר למניה.‏
תשקול אותה,‏ בבקשה,‏ כי.‏.‏.‏
כן.‏
הם ייתנו לנו חופש יצירתי מוחלט,‏
וכל העובדים יישארו בתפקידיהם.‏
אני יודע שזה חשוב לך,‏ כי אתה אוהב את האנשים האלה.‏
שיחה טובה.‏
מצאי תורם זרע.‏ שתלי את עץ המשפחה שלך.‏
גלריות תינוקות של לקוחות
החבר'ה מבייג'ינג כאן.‏
אוי לא,‏ אף אחד לא רוצה קפה סיני.‏
אבל אנחנו מוכרים אותו.‏
המקיאטו ממנצ'וריה.‏
מה אנחנו מלהקים?‏
‏-‏ הפלגות נופש.‏ -‏ זה תסריט טוב.‏
"‏השל את עורך,‏ גלה את חייך"‏.‏
סליחה,‏ זה
"‏תגלה את החיים כשתשיל את עורך"‏.‏
זה משנה?‏
כן,‏ כי אני כתבתי את זה.‏
אבל.‏.‏.‏
‏-‏ המשפט שלי יותר טוב.‏ -‏ באמת?‏
‏-‏ כן.‏ -‏ למה?‏
רגע,‏ מה היה המשפט שלך?‏
"‏תגלה את החיים כשתשיל את עורך"‏.‏
זה נוגע בך כאן.‏
"‏השל את עורך,‏ גלה את חייך"‏.‏
נוגע בך כאן.‏
זה באמת נוגע בי כאן.‏
נכון?‏
אתה יכול לקבל אותו במתנה.‏
חכי רגע.‏
חכי.‏
‏-‏ היי,‏ פרנקל.‏ -‏ כן?‏
"‏השל את עורך,‏ גלה את חייך"‏.‏
כולם,‏ בסדר?‏
בסדר.‏
היא שיפרה את הטקסט.‏
היי!‏
לא.‏
היי!‏
תיאטרון "‏הגל"‏
"‏אתה מדבר אליי בטונים כאלה,‏
"‏כאילו שזאת לא אני שהפחתי בך רוח חיים"‏.‏
‏-‏ איחרת.‏ -‏ סליחה.‏
"‏כאילו שלא היה זה ניצוץ במוחי שנתן משמעות לחייך"‏.‏
"‏את מניעה את לשונך,‏ משמיעה הברות,‏
"‏את מחקה רגשות,‏
"‏אבל אינך נושמת"‏.‏
"‏את מדברת על ניצוץ?‏
"‏איזו בדיחה.‏
"‏הן את שוללת את הניצוץ שבכולנו.‏
"‏ניצוץ חם יותר מהאש הקרה שלך.‏
"‏ואתה קראת לי משוגעת.‏
"‏נשמה רעה.‏
"‏ובכן,‏
"‏שאל אם תראה אותי פעם אחת אחרונה"‏.‏
שלום?‏
היי.‏
אני מצטער.‏
ממש הרגע נכנסתי,‏
וראיתי רק את הסוף.‏
תרשו לי לומר שזה היה.‏.‏.‏
יפהפה.‏
איזה מחזה זה?‏
משהו ניסיוני שאנחנו עובדים עליו.‏
אני מת על תיאטרון.‏ אני הולך לכל ההצגות.‏
מתי ערב הבכורה?‏ אני אבוא.‏
לא תהיה שום בכורה עד שנשיג כסף.‏
‏-‏ אתה עשיר?‏ -‏ גרוש.‏
עקבת אחריי ממבחני הליהוק.‏
‏-‏ כן,‏ בהחלט.‏ -‏ כן.‏
כמעט איבדתי אותך,‏ אבל הכובע האדום עזר.‏
היי.‏.‏.‏
אני רוצה לומר לכם משהו קצת אימפולסיבי,‏
אולי קצת מטורף,‏
אבל אני עומד לקבל כסף.‏
אני עובד על עסקה,‏
ואם היא תצא לפועל,‏
אוכל לעזור לכם.‏
ובכן.‏.‏.‏
זה יהיה נפלא,‏ נכון?‏
בהחלט.‏ יהיה נהדר.‏
ואת,‏ שיפרת את הטקסט שלי.‏
כדאי שתחזרי להיבחן,‏ אם את רוצה את התפקיד.‏
סליחה,‏ אני לא יודע אפילו מה שמך.‏
איימי.‏
טוב,‏ אז.‏.‏.‏
אני אחזור,‏ איימי.‏ אני אחזור.‏
אני.‏.‏.‏
סליחה.‏
עמדתי על הבמה!‏
אני אחזור.‏
את מוכשרת.‏
כל הכבוד לך.‏
הדירה השכנה ריקה,‏
אבל הבחור בקצה המסדרון אמר שהוא לא שמע כלום.‏
וכנ"‏ל מנהל הבניין.‏
מה זה,‏ "‏זירת הפשע: קליבלנד"‏?‏
‏-‏ בשכונה כזאת.‏.‏.‏ -‏ זאת תכנית חדשה.‏
כל אחד מתעסק בענייניו.‏
מה נוירוכירורג מכובד עושה במאורת קראק?‏
אני לא יודע.‏
אנשי-‏הזאב,‏
הם נפגשים מחוץ לבית,‏
בכל שעות הלילה.‏
שמעתי אותם.‏ כן.‏
אני חושב שהם.‏.‏.‏
אני חושב שהם בוחרים מנהיג חדש.‏
אבל.‏.‏.‏
יש לי חבר דביבון.‏ הוא חלק מכוח המשימה.‏
הוא הטמין מכשיר ציתות ליד פחי האשפה.‏
אנחנו נקליט את כל מה שהם אומרים,‏
ונעצור אותם בגין חברות בארגון פשע.‏
אני לא יודעת שום דבר על זה.‏
היי,‏ אני הבן שלך.‏
אני יודעת את זה!‏
יופי.‏
אני כבר חוזר.‏
אף-‏בי-‏דבליו
יש לי רעיון מטורף.‏
אני יודע שתצחקו עליי,‏
אבל תזכרו שמצבנו נואש ותקשיבו עד הסוף.‏
אימא שלי לא לגמרי בסדר מאז השבץ.‏
אני מנסה כל הזמן להזכיר לה מה קורה בעולם
ולתקן את השטויות שהיא אומרת.‏
זה מרגיז אותה ומלחיץ אותי.‏
הייתה תקופה שזה היה פשוט נורא.‏
ואז מישהו אמר לי משהו מאוד חכם.‏
הוא אמר,‏ "‏אולי תפסיק לנסות לכפות עליה את המציאות שלך,‏
"‏ותזרום עם המציאות שלה"‏.‏
חשבתי שנגמר לך הכסף לפסיכולוג.‏
נכון.‏ זה היה הנהג שלי מ"‏אובר"‏.‏
והוא צדק לגמרי.‏ לגמרי!‏
מאז ששמעתי בעצתו,‏ הכול נהיה קל יותר.‏
החיים שלנו הם כמו מופע אלתורים.‏
היא אומרת שטויות במיץ עגבניות,‏ ואני מגיב.‏
היא מאושרת
ואני די נהנה.‏
וזה גרם לי לחשוב על משהו אחר.‏
טוב.‏
אף-‏בי-‏דבליו
כשעבדתי באף-‏בי-‏דבליו,‏ הייתי אחראי על תרופה ממריצה.‏
היה להם קמפיין גנרי מחורבן,‏
אבל אני טיפלתי בשוק ההיספני.‏
תראו.‏ או-‏קיי.‏
המורה לחוץ נורא.‏ הוא אומר,‏
"‏אתם מדברים כל הזמן!‏ אתם לא מקשיבים לי!‏"‏
ואז מופיעה המפלצת.‏
"‏זה לא חייב להיות ככה"‏.‏
המורה,‏ "‏מי אתה?‏"‏
המפלצת,‏ "‏אני הכעס שלך,‏ בן אדם"‏.‏ והמורה אומר.‏.‏.‏
"‏אני לא יכול לסבול אותך.‏ אתה משתלט לי על החיים"‏.‏
והכעס אומר,‏ "‏יש פתרון,‏ ידידי.‏
"‏דוקוטרין -‏ תגיד שלום לכעס"‏.‏
אתם מבינים לאן אני חותר?‏
לא ממש.‏
טוב,‏ תקשיבו.‏
האוורד לא מסוגל להתמודד עם המציאות כמו שאנחנו רוצים.‏
הוא כותב מכתבים למושגים מופשטים.‏ זה חסר היגיון,‏
אבל זה מה שהוא עושה.‏
אז מה אם ניכנס למציאות שלו,‏
ונגרום למושגים האלה לענות לו?‏
סליחה,‏ אני לא מבינה.‏
מה אם האהבה,‏ הזמן והמוות יופיעו,‏ בדמות בשר ודם,‏
וישיבו למכתבים שהאוורד שולח להם?‏
איך האהבה,‏ הזמן והמוות יופיעו בפניו?‏
שחקנים.‏
נשכור שחקנים,‏
שיגלמו את האהבה,‏ הזמן והמוות.‏
הם ימצאו את האוורד
ויתעמתו אתו.‏
אתם רוצים שנעשה לבוס שלכם את "‏אורות הגז"‏?‏
סליחה?‏
"‏אורות הגז"‏,‏ מכיר?‏ המחזה.‏ הפכו אותו אחר כך לסרט.‏
"‏אורות הגז"‏?‏ אלוהים.‏
אף אחד לא צופה יותר במשהו שנמשך יותר משמונה שניות?‏
היא שואלת אם אתם רוצים שנגרום לו לחשוב שהוא משוגע.‏
לא.‏
הרעיון הוא לא לגרום להאוורד לחשוב שהוא משוגע.‏
האוורד במצב נפשי לא טוב,‏ ואנחנו יודעים את זה.‏
אנחנו רוצים להבליט את זה,‏
כדי שגם אחרים יראו את זה.‏
טוב,‏ אז אתם רוצים שנגלם תפקיד בהתערבות הזאת,‏
ובתמורה,‏ תממנו את המחזה שלנו?‏
‏-‏ כן.‏ -‏ בדיוק.‏
כן,‏ נממן כל מה ש.‏.‏.‏
זה נראה כמו מחסן,‏ אבל.‏.‏.‏
טוב,‏ שחקנים,‏ מה אתם אומרים?‏
לא.‏
תקשיבו,‏ נדרוש 15,‏000 דולר לכל אחד.‏
‏-‏ בסדר?‏ 15,‏000.‏ -‏ יצאת מדעתך?‏
טוב,‏ אנחנו מסכימים.‏ 20,‏000.‏ לכל אחד.‏
הרגע אמרתם 15 אלף.‏ שמעתי אתכם.‏
‏-‏ אני רוצה 20.‏ -‏ גם אני רוצה 20.‏
20 זה קצת יותר מדי.‏ אני חשבתי על אלפיים.‏
הם בטח גרים בברוקלין.‏
‏-‏ משלמים להם 600 ד' בחודש.‏ -‏ תפסיק.‏
ממש הורדת את המחיר.‏
זה איום ונורא.‏ זה ממש לא מוסרי.‏
לא,‏ איימי.‏ זאת העבודה שלנו.‏ זה נקרא לשחק.‏
לא שמעת שהם אמרו שהוא איבד את הילד שלו?‏
כן,‏ ולכן הוא פונה אל היקום כדי לקבל תשובות.‏
אנחנו נהיה היקום הזה.‏
אז אתם רוצים שננצל את הכאב שלו,‏ בשביל מה?‏
כדי שתתעשרו?‏ תרוויחו הרבה כסף?‏
‏-‏ לא!‏ -‏ לא,‏ לא!‏
זה נשמע לא טוב כשאת אומרת את זה ככה.‏
זה הרבה יותר מורכב.‏
באמת?‏
אנחנו אוהבים את הבן אדם הזה.‏
הוא לא רק הבוס שלנו,‏ הוא גם חבר.‏
האוורד הוא בחור מבריק,‏ יצירתי וכריזמטי,‏
שבעבר לא פחד משום דבר.‏
הוא אהב את החיים,‏ וכרגע הוא שונא אותם.‏
ואת באמת חושבת שזה יעזור לו?‏
הוא איבד את הילד שלו.‏
ועכשיו לא אכפת לו לאבד את כל השאר.‏
אנחנו לא יכולים לתת לזה לקרות.‏
אנחנו חייבים להחזיר אותו.‏
‏-‏ זה שווה 20,‏000.‏ אני אשלם.‏ -‏ קלייר!‏
אני אשלם להם מכיסי.‏ לא אכפת לי.‏
אז מה החוקים?‏
קודם כול,‏ נצטרך לחתום על הסכם סודיות.‏
ואסור לכם לדבר על זה,‏ כי.‏.‏.‏
אני לא מתכוונת מבחינה משפטית.‏
אני מתכוונת לחוקי ההצגה.‏
האם אנשים אחרים יכולים לראות אותנו,‏ או רק האוורד?‏
כן.‏ אנשים אחרים יכולים לראות אותם,‏ ויט?‏
ויט?‏
אני מניח שרק האוורד.‏
זה הרושם שאנחנו רוצים ליצור,‏ לא?‏
‏-‏ מניח?‏ -‏ אתה מניח?‏
סליחה.‏
חשבתם על זה עד הסוף?‏
‏-‏ בטח.‏ -‏ לא.‏
‏-‏ חלקית.‏ -‏ לא חשבנו על זה.‏
לא חשבנו על זה,‏ ויט.‏ שתוק!‏ לא חשבנו על זה.‏
למשל,‏ מה אם הם ילכו לפאב וירצו להזמין שתייה?‏
איך הם יעשו את זה.‏.‏.‏
נראה לך שהאוורד יוצא להרבה פאבים בימים אלה?‏
‏-‏ לא משנה.‏ הם שחקנים.‏ -‏ ומה אם הוא יצא לרקוד?‏
‏-‏ הם צריכים לדעת באופן היפותטי.‏ -‏ טוב.‏ מספיק.‏
כל מי שאנחנו רוצים יכול לראות אותנו,‏ מתי שאנחנו רוצים.‏
‏-‏ מה דעתכם?‏ -‏ מוצא חן בעיניי.‏
‏-‏ אמרתי לך שהם טובים.‏ -‏ מוצא חן בעיניי.‏
‏-‏ ניתן להם להחליט.‏ -‏ הם מקצוענים.‏
בואו נתקדם.‏
מה הלאה?‏
האוורד כתב שלושה מכתבים לאהבה,‏ למוות ולזמן.‏
אז השאלה היחידה היא.‏.‏.‏
מי יגלם איזה תפקיד?‏
ליהוק.‏ חשוב מאוד.‏
אהבה.‏
מוות.‏
זמן.‏
אחלה.‏ מתי תשלמו לנו?‏
"‏מוות יקר,‏ אגדות רבות נכרכו בשמך,‏
"‏אתה גורם כאב רב ומעורר פחד נורא.‏
"‏אבל אתה נמר של נייר מבחינתי.‏
"‏אתה מנהל בדרג ביניים,‏ פתטי וחסר עוצמה.‏
"‏אין לך אפילו סמכות לבצע עסקת חליפין פשוטה"‏.‏
כמו שאת רואה,‏ זה לא בדיוק מכתב הערצה.‏
טוב,‏ אין למוות הרבה מעריצים.‏
אני לא מבינה למה.‏ זה שחרור.‏
היי,‏ אתה בסדר?‏
הוא הולך לעבודה ולגינת הכלבים.‏
וזהו.‏
טוב,‏ אז זה מה שאעשה.‏
אבוא אליו כועס.‏
כאילו,‏ ממש עצבני.‏ כאילו,‏ "‏יש לנו בעיה"‏.‏
לא.‏ אל תעשה את זה.‏
הוא קורא לי "‏עץ"‏ ו"‏רקמה מתה"‏.‏ הוא קורא עליי תגר.‏
איך הוא קורא עליך תגר?‏
זמן.‏
חפשי תורם מתאים יותר
הוא קורא תגר על הזמן,‏ ואני הזמן.‏
אני לא רוצה שתכעיס את האוורד.‏ אתה מבין?‏
אבל המכתב מכיל מילה אחת בלבד: "‏להתראות"‏.‏
תראה.‏
"‏אהבה יקרה,‏ להתראות"‏.‏
מה אני אמורה להגיד לו בכלל?‏
‏-‏ זה מכתב פרידה מהאהבה,‏ נכון?‏ -‏ כן.‏
אז אולי תפני אליו ותסרבי לקבל את זה?‏
תאמרי לו שהוא לא יכול להיפטר ממך כל כך קלות.‏
תגידי לו ש.‏.‏.‏
איננו בוחרים את מי לאהוב,‏ ומי יאהב אותנו בחזרה.‏
תגידי לו שאת נמצאת בתוכו,‏
שאת נמצאת בכל דבר,‏ גם אם זה לא מוצא חן בעיניו.‏
ואם הוא יקבל את זה.‏.‏.‏
אז אולי,‏ לא יודע.‏.‏.‏
אולי הוא יוכל לחיות שוב.‏
הם מתאבלים.‏
כלבים.‏
הם מתאבלים,‏ ומבינים היטב מה זה מוות.‏
קראת לי "‏נמר של נייר"‏.‏
במכתב שכתבת לי.‏ אמרת שאני פתטית.‏
אתה לא זוכר?‏
דיברת על "‏דרג ביניים"‏,‏
"‏עסקאות חליפין"‏,‏ "‏נמר של נייר"‏.‏
האוורד,‏ זה לא היה כל כך מזמן.‏
איפה שמעת את זה?‏
מוות
מי את?‏
למי כתבת את המכתב?‏
כתבתי את המכתב למוות.‏
נעים מאוד.‏ תענוג אמיתי.‏
לא.‏
אני יודעת.‏
אנשים כותבים מכתבים ליקום כל הזמן.‏
רובם לא מקבלים מענה.‏
אתה קיבלת,‏ כי רציתי לומר לך שאתה טועה.‏
אני לא מנהלת בדרג ביניים,‏ ללא עוצמה,‏
‏-‏ שרק ממלאת פקודות.‏ -‏ גברת.‏.‏.‏
לא רציתי לבצע את ההחלפה.‏ זאת הייתה החלטה שלי.‏
אני לא רוצה לעשות את זה.‏
אני לא אומרת לך איך לעשות את עבודתך.‏
אודה לך אם לא תאמר לי איך לעשות את עבודתי.‏
עם מי האיש הזה מדבר?‏ הוא נראה מוזר.‏
אל תדאג,‏ לפעמים אנשים משתטים.‏
הם לא רואים אותי לפני שמגיע זמנם.‏
זה בסדר,‏ האוורד.‏ זמנך לא הגיע עדיין.‏
רק רציתי להחזיר לך את זה
וליישר את ההדורים בינינו.‏
אני באמת המוות,‏ האוורד!‏
הוא האמין לי.‏ אני אומרת לך,‏ הוא האמין לי.‏
זה מדהים.‏
זה היה יוצא מהכלל.‏
כי לא הייתה לי רשת ביטחון.‏
הייתי גרוטובסקי.‏ הייתי ממש סטלה אדלר!‏
‏-‏ תודה רבה על ההזדמנות.‏ -‏ כן.‏
‏-‏ אתה בן אדם טוב.‏ -‏ אין בעד מה.‏ אל תגזימי.‏
הוא האמין לי,‏ אני אומרת לך.‏ אבל הוא היה זקוק לזה.‏
‏-‏ ראיתי את זה בעיניו.‏ -‏ טוב.‏
מי היו האישה והילד?‏ זה היה מדהים.‏
החוקרת הפרטית שלנו והנכד שלה.‏
באמת?‏ היא אמרה עליי משהו?‏
היא אמרה שהיית טובה.‏ ממש טובה.‏
"‏טובה"‏?‏ מה זאת אומרת?‏
כמו שכרוב זה טוב?‏
לא,‏ לא.‏.‏.‏ נהדרת.‏
היא אמרה,‏ "‏היא הפכה את הבלתי-‏אפשרי לאפשרי"‏.‏
אני צריכה לשלם לך.‏
אמרו לי שטרבור ארז את המזוודה הקטנה שלו,‏
ואמר שהוא הולך הביתה.‏
רתחתי מזעם.‏
אבל הוא ישן,‏
אז לא יכולתי לדבר אתו.‏
איזו אחות מבטיחה לילד גוסס בן חמש,‏
שהוא יכול ללכת הביתה?‏
בקושי נשארו לו כדוריות דם לבנות.‏
הוא היה כל כך שברירי.‏
מי יכול להיות אכזרי כל כך?‏
מי עושה דבר כזה?‏
הייתי היסטרית,‏ כמובן.‏
צעקתי על הצוות הרפואי.‏
ניסיתי לרדת לשורש העניין.‏
טרבור התעורר סוף סוף,‏
וניגשתי אליו.‏
המזוודה הכחולה הקטנה שלו הייתה מונחת עדיין על המיטה.‏
הבטתי בו ושאלתי אותו,‏
"‏מי אמר לך את זה,‏ מותק?‏
"‏מי אמר לך שאתה יכול לחזור לבית שלנו?‏"‏
אתם יודעים מה הוא אמר?‏
"‏אף אחד,‏ אימא.‏
"‏אני לא חוזר לבית שלנו.‏
"‏אני הולך הביתה"‏.‏
הוא מת
ארבע שעות לאחר מכן.‏
שלום.‏
היי.‏
אתה מחפש את קבוצת התמיכה "‏כנפיים קטנות"‏?‏
כן.‏
מי אתה?‏
האוורד.‏
בוא תיכנס.‏ שב.‏
איבדת ילד,‏ האוורד?‏
כן.‏
בן או בת?‏
בת.‏
איך קראו לה?‏
לא,‏ זה בסדר.‏ האוורד.‏
אתה לא חייב לענות.‏
אתה לא חייב לדבר אפילו.‏
תישאר אתנו?‏
בבקשה.‏
טוב.‏
תודה שחלקת אתנו את סיפורך.‏
אנחנו מעריכים את זה.‏
תודה.‏
עוד מישהו רוצה לומר משהו?‏
למה החלטת להיכנס הערב?‏
ראיתי אותך עומד בחוץ.‏
רציתי לצאת באחד הערבים ולהזמין אותך פנימה,‏
אבל לא רציתי לחשוף את הסוד שלך.‏
לחשוף את הסוד שלי?‏
כן.‏
לא רצית להרוס לי את הקטע?‏
בדיוק.‏
מה שמך?‏
מדלן.‏
נעים מאוד.‏
לבת שלי קראו אוליביה.‏
היא נפטרה מסוג נדיר של סרטן המוח שנקרא גליובלסטומה רב-‏צורנית,‏
או בקיצור,‏ ג'י-‏בי-‏אם.‏
היא הייתה בת שש.‏
איך קראו לבת שלך,‏ האוורד?‏
או-‏קיי.‏
בסדר.‏ אל תענה.‏ לא אציק לך.‏
תודה לך.‏
זה בגלל החגים?‏
הסיבה שהחלטת להיכנס הערב.‏
הרבה אנשים באים בפעם הראשונה בחגים.‏
לא,‏ זה לא העניין.‏
אז למה דווקא הערב?‏
אני מניח.‏.‏.‏
אני מנסה לתקן את המוח שלי.‏
איבדת ילד,‏ האוורד.‏
אי אפשר לתקן את זה.‏
אני מקווה שתבוא שוב.‏
היי.‏
החוזים והסכמי הסודיות החתומים.‏
יופי.‏ תודה.‏
נו,‏ הוא אמר משהו?‏
מי,‏ האוורד?‏
לא.‏ לצערי,‏ לא.‏
‏-‏ הוא האמין לי,‏ אני אומרת לך.‏ -‏ יופי.‏
אולי תשלח אותי שוב.‏
לא את ראפי.‏ ראפי חסר סבלנות.‏
ואיימי רגשנית מדי.‏
אחריי,‏ מה עוד נשאר?‏
הוא כתב שלושה מכתבים.‏
‏-‏ אבל המוות הרבה יותר חיוני מהזמן.‏ -‏ כן.‏
המוות מקנה לזמן משמעות.‏
אולי כדאי שאגלם את שלושת התפקידים.‏
הפלח הדמוגרפי הגדול ביותר כיום הוא הורים חדשים.‏
ב"‏טרגט"‏ יצרו אלגוריתם,‏
שחוזה מתי הלקוחות שלהם ייכנסו להיריון.‏.‏.‏
אמרת קודם שאתה לא בסדר.‏
אתה חולה?‏
אני חולה.‏
אפשר לומר שאני חולה מאוד.‏
אתה הולך למות?‏
כולם מתים בסופו של דבר.‏
כן,‏ אבל זה קורה לך עכשיו.‏
סיימון.‏
ספר לי.‏
מה זה?‏ מה הבעיה?‏
מה הבעיה?‏
הבעיה היא שהמחלה התפרצה מחדש,‏
שבועיים לפני שהבן שלי נולד.‏
הבעיה היא
שזה כמו ריצת מרתון,‏ להעמיד פנים שאני בריא.‏
זאת הבעיה.‏
סיפרת למישהו?‏
לא?‏
רק לשחקנית חטטנית אחת,‏ שאני לא ממש מכיר.‏
מה יש לך?‏
מיאלומה נפוצה.‏
נלחמתי בה בגיל 16,‏ ושוב בגיל 25.‏
אבל היא לא נעלמה.‏
היא רק השתכללה והתחזקה.‏
אז המאבק נגמר?‏
המאבק נגמר.‏
הסדרת את ענייניך?‏
לא הסדרתי את ענייניי.‏
בגלל זה שכרתי אותך.‏
מספיק קשה לי לעזוב את משפחתי,‏ אני לא אשאיר אותם בחוסר כול.‏
הוא האמין לי.‏
האוורד.‏
הוא האמין לי.‏
היי.‏
סליחה.‏ אל תיגע בזה.‏
אני לא מבין מה הקטע של דומינו.‏
אין לוח משחק או סל שאפשר לקלוע לתוכו.‏
טוב.‏
נראה לי שאתה במקום הלא נכון.‏
לא,‏ אני במקום הנכון,‏ האוורד.‏
כן.‏
"‏זמן,‏
"‏אומרים שאתה מרפא כל כאב,‏
"‏אבל לא מספרים איך אתה הורס את כל מה שטוב בעולם.‏
"‏איך אתה הופך יופי לאפר"‏.‏
זה בולשיט,‏ האוורד.‏
אם האהבה יוצרת והמוות הורס,‏
אני רק התווך שביניהם.‏
אתה לא מבין את הזמן.‏ אף אחד לא מבין את הזמן.‏
איינשטיין היה קרוב כשהוא אמר שאני אשליה.‏
האוורד?‏ היי.‏
אני בטוחה שתגיד "‏לא"‏,‏
אבל אנשי "‏אוניידה הלבשה"‏ ביקשו שתשתתף בישיבת רכש מדיה.‏
סליחה שהתפרצתי למשרד שלך.‏
שאל אותה.‏
קדימה,‏ שאל אותה אם היא רואה אותי.‏
אני לא אשתתף בישיבה.‏
הם התעקשו שאשאל אותך.‏
הם כנראה יפטרו אותנו.‏
או-‏קיי.‏
‏-‏ אחלה.‏ -‏ כן.‏
או-‏קיי.‏
להתראות.‏
אתה יכול לקבל את המכתב בחזרה,‏ האוורד.‏
למה כתבת לי בכלל?‏
כתבת לי כי אתה צריך אותי.‏
לא.‏
אני לא צריך שום דבר ממך.‏
כולכם אוהבים להתבכיין ולהתלונן.‏
"‏אין מספיק זמן"‏.‏
"‏החיים קצרים מדי"‏.‏
"‏יש לי כבר שערות אפורות"‏.‏
כל יום הוא ארוך לאללה.‏
אני שופע.‏ אני מתנה.‏
גם בזמן שאתה עומד כאן ומדבר שטויות,‏
אני נותן לך מתנה,‏ ואתה מבזבז אותה.‏
ועל מה?‏
מה זה?‏
היי!‏
אתה יודע,‏
אני זה שצריך לכתוב מכתבים נזעמים.‏
זה היה הדבר הנורא ביותר שעשיתי בחיי.‏
זה היה הדבר הטוב ביותר שעשיתי בחיי.‏
מה אמרת לו שם על איינשטיין?‏
איינשטיין קרא לזמן "‏אשליה עיקשת"‏.‏
מה זה אומר בכלל?‏
הזמן לא נמשך מינואר עד דצמבר,‏ או מ-‏12 בצהרים עד חצות.‏
אנחנו רק תופסים אותו ככה.‏
זה אבסורדי.‏
נראה אותך אומר את זה לבחור שמאחר בשעה לחתונה,‏
או שנידון ל-‏20 שנות מאסר.‏
או למישהי שהשעון הביולוגי שלה מתקתק.‏
אנחנו לא צריכים לנהל את השיחה הזאת,‏ בכלל.‏
בכל אופן.‏.‏.‏
עשית עבודה טובה.‏
זאת רק "‏אשליה עיקשת"‏,‏ קלייר.‏
יש לך את כל הזמן שבעולם.‏
אתה ילד בן תשע!‏
"‏אתה ילד בן תשע"‏.‏
היי.‏
אני מצטערת.‏
אני כל כך מצטערת.‏
אני לא מאמין.‏
אני באמצע האוכל.‏
אמרת "‏להתראות"‏,‏ וזה.‏.‏.‏
איננו בוחרים את מי לאהוב,‏ ומי יאהב אותנו בחזרה.‏
זה אומר שאינך יכול להילחם בי כל עוד אתה חי,‏
מפני שאני רקמת החיים.‏
אני נמצאת בך.‏ אני נמצאת בכל דבר.‏
האוורד.‏.‏.‏
אם תקבל את זה,‏ אולי.‏.‏.‏
לא יודעת,‏ אולי.‏.‏.‏
תוכל לחיות שוב.‏
הייתי על הפנים.‏
ייבבתי והתנצלתי.‏
האהבה יכולה לייבב ולהתנצל.‏
אני חושבת שהשתפרתי לקראת הסוף.‏
היי.‏ אני בטוח שהיית מעולה.‏
אתה מתוק.‏
אני יכול לנשק אותך?‏
אתה לא חייב להפוך את זה לקטע מיני.‏
אני יכול לנשק אותך בלי להפוך את זה לקטע מיני.‏
ברצינות,‏ קיימתי יחסי מין בלי להפוך את זה לקטע מיני.‏
תסתפק ב"‏מתוק"‏,‏ ויט.‏
זה קידום.‏
"‏מהמם"‏ יהיה קידום.‏
הוא מאמין שזה אמיתי.‏
איך את יודעת?‏
ראיתי את זה בעיניו.‏
נהדר.‏.‏.‏
אבל אף אחד אחר לא ראה את זה,‏
וזה מה שאנחנו צריכים שיקרה.‏
אם תיצרו אתו קשר
‏-‏ פעם נוספת,‏ במקום ציבורי.‏ -‏ מעולה!‏
אבל הפעם תנסו.‏.‏.‏
אתם צריכים לעורר תגובה גלויה לעין מצדו.‏
למה?‏
כי החוקרת הפרטית שלנו תצלם אתכם.‏
ונשתמש בזה כהוכחה.‏
זה יהיה כמו להופיע בסרט.‏
רק שנמחק אתכם בעריכה.‏
לא.‏
סליחה?‏
זה מוגזם.‏
אני מצטערת,‏ אני לא יכולה להשתתף בזה.‏
איימי,‏ אין דבר כזה "‏מוגזם"‏ במשחק.‏
את רוצה שיאהבו אותך,‏ או שאת רוצה להטביע חותם?‏
זה לא מחזה של נואל קאוורד.‏
זה צ'כוב.‏
זה איום ונורא!‏
אתה יודע.‏.‏.‏
הקמתם את הסוכנות יחד,‏ נכון,‏ ויט?‏
והוא היה המנטור שלך,‏ קלייר.‏
והוא הפך אותך לשותף בחברה,‏ סיימון,‏
למרות שהוא ממש לא היה חייב.‏
יכול להיות שסיפרתי לה כמה דברים בזמן ש.‏.‏.‏
אני מצטערת,‏ זה נורא.‏
לא,‏ אני לא יכולה לעשות את זה.‏ תודה.‏
‏-‏ סליחה.‏ תודה.‏ -‏ איימי,‏ לא.‏
איימי.‏
איימי,‏ לא.‏
היא מלאת תשוקה.‏
איימי!‏
אני מצטערת,‏ היא תחזור.‏
אבל אם לא.‏.‏.‏
אני אחליף אותה.‏ אני יודעת הכול על אהבה.‏
איימי!‏
מה הפסדתי?‏
אנשים שבוכים כי הילדים שלהם מתו.‏
יש משהו שנקרא "‏הזיות שכול"‏.‏
כן.‏
כן.‏ או-‏קיי.‏
אז.‏.‏.‏
חקרתי את הנושא.‏
העניין הוא.‏.‏.‏ שאני לא ישן.‏
טוב.‏
לא הרבה.‏
כלומר,‏ אני ישן.‏
אבל לא יותר משש או שבע שעות בשבוע.‏
כשאני חושב על כך,‏ זאת בטח הסיבה.‏.‏.‏
הסיבה שמה?‏
אני מנהל שיחות.‏
אני מתכוון.‏.‏.‏
שיחות.‏
טוב.‏
זה בסדר.‏ לא משנה.‏
האוורד?‏
אתה רוצה לנהל אתי שיחה?‏
כן.‏
אני מניחה שאתה שייך ל-‏79 אחוז?‏
מהזוגות שמתגרשים אחרי שהם מאבדים ילד.‏
כן.‏
כן,‏ גם אני.‏
אתה עדיין אוהב אותה?‏
אני כבר לא יודע מה זאת אהבה.‏
את עדיין אוהבת אותו?‏
מעולם לא הפסקנו לאהוב.‏
נדמה לי,‏ לפחות.‏ פשוט.‏.‏.‏
אנחנו יכולים.‏.‏.‏
ביום שבו קיבלנו את מסמכי הגירושים
הוא שלח לי את זה.‏
לו רק יכולנו להיות שוב זרים.‏.‏.‏
"‏לו רק יכולנו להיות שוב זרים"‏.‏
עכשיו זה מה שאנחנו.‏
המחווה הרומנטית ביותר שהוא עשה אי פעם.‏
אז בתשובה לשאלתך.‏.‏.‏
כן.‏
אני עדיין אוהבת אותו.‏
למה התכוונת.‏.‏.‏
כשאמרת שאתה מנהל שיחות?‏
אה,‏ כן.‏
עם מי אתה משוחח?‏
לא עם "‏מי"‏.‏
בעצם.‏.‏.‏
את תחשבי שאני משוגע.‏
תנסה אותי.‏
אני יכול להראות לך?‏
"‏רקמה מתה שמסרבת להירקב"‏.‏
הוא ישב ממש כאן.‏
בריון קטן,‏ מרושע ושחצן.‏
והוא היה הראשון שהופיע,‏ נכון?‏
לא,‏ המוות באה ראשונה.‏
היא פגשה אותי בגינת הכלבים.‏
אז המוות זאת בחורה?‏
כן,‏ מסתבר
שהמוות הוא אישה לבנה מבוגרת.‏
מה הייתה עסקת החליפין?‏
אמרת שהמוות לא הסכימה לעסקה.‏
מה זה אומר?‏
כשהבנו שבתנו.‏.‏.‏
שהבת שלי גוססת,‏ התפללתי.‏
לא לאלוהים או ליקום,‏ אלא למוות.‏
הצעתי לה עסקת חליפין.‏
קחי אותי.‏.‏.‏
ותשאירי את הבת שלי.‏
אבל היא לא רצתה לבצע את העסקה.‏
אז מי ניצח הפעם?‏
אתה או האסלה?‏
האסלה.‏ היא בלתי מנוצחת.‏
אני מצטער,‏ חשבתי שכולם הלכו.‏
הם הלכו.‏ נשארתי לסגור כאן.‏
טוב.‏
אתה צריך עזרה להגיע הביתה?‏
לא,‏ אני בסדר.‏
בסדר גמור.‏
קראתי עליך בגוגל.‏
‏-‏ באמת?‏ -‏ כן.‏
אלוהים.‏
הגעת משום מקום.‏
מימנת בעצמך את לימודיך באוניברסיטת "‏דיוק"‏,‏
נישאת לאישה נפלאה,‏
אתה אבא אוהב.‏
חיית חיים טובים והגונים.‏
אבל אתה לא יודע איך למות,‏ ידידי.‏
את רוצה ללמד אותי איך למות?‏
סיפרת למשפחה שלך כבר?‏
אתה לא עוזר להם.‏
אתה מונע מהם את מה שמגיע להם.‏
כן,‏ מה זה?‏
כאב?‏ ניוון שרירים?‏ מחלה?‏
כן.‏
כל הדברים האלה.‏
והזדמנות להיפרד ממך.‏
תתרכזי בתיאטרון.‏
טוב.‏.‏.‏
יש לי משהו שלא סיפרתי לאף אחד.‏
זה לא כולל מכתבים או מלאכים או שום דבר כזה,‏
אבל זה חשוב לי.‏
הכינו את אוליביה
לקראת הפרידה מאתנו.‏
ובעלי ניסה להרגיע את אימא שלי במגרש החנייה,‏
כי היא איבדה שליטה.‏
אז הייתי לבד.‏
ישבתי בחדר ההמתנה
בבית החולים "‏מיימונידס"‏,‏
וישבה לידי אישה.‏
היא שאלה אותי את מי אני עומדת לאבד.‏
וסיפרתי לה.‏
היא הביטה בי ואמרה לי.‏.‏.‏
"‏רק זכרי לשים לב.‏.‏.‏
"‏ליופי הנסתר"‏.‏
היא אמרה את זה כבדרך אגב.‏
בחדר לידינו.‏.‏.‏
ניתקו את בתי בת השש ממכשירי ההחייאה.‏
והאישה הזאת דיברה אתי על "‏היופי הנסתר"‏.‏
אנשים לא יודעים מה לומר ברגעים האלה.‏
לא.‏
היא ידעה מה לומר.‏
פשוט לא הבנתי אותה בזמנו.‏
היא לא אמרה את זה מתוך אהדה או מבוכה.‏
היא דיברה מניסיון.‏
כשנה לאחר מכן.‏.‏.‏
התחיל לקרות לי משהו.‏
הייתי הולכת ברחוב או נוסעת ברכבת התחתית,‏
ופתאום הייתי פורצת בבכי.‏
אבל לא בכיתי על אוליביה.‏
הבכי נבע ממקור אחר.‏.‏.‏
מהחיבור העמוק הזה לכל הדברים.‏
ואז הבנתי.‏.‏.‏
שזה היופי הנסתר.‏
אין.‏.‏.‏
אין דבר כזה "‏יופי נסתר"‏.‏
יש דבר כזה,‏ האוורד.‏
באמת שיש.‏
זה לא יחזיר אותה.‏
וזה לעולם לא.‏.‏.‏
יתקן את המצב.‏
אבל אני מבטיחה לך.‏.‏.‏
שהוא קיים.‏
טוב.‏
אתה צריך לדבר איתם,‏ האוורד.‏
תקשיבי.‏.‏.‏
אני מעריך את הסיפור שלך,‏
אבל אני לא ממש מרגיש את הקטע של "‏היופי הנסתר"‏.‏
לא אכפת לי!‏
תצעק עליהם,‏
תתווכח איתם,‏ תתעמת איתם.‏
רק תעשה משהו!‏
אני חושב שזאת הייתה טעות.‏
‏-‏ היי.‏ -‏ היי.‏
מה אתה עושה פה?‏
בריג'יט אמרה לי שאמצא אותך כאן.‏
אלא מה?‏
אנחנו יכולים ללכת לאן שהוא לדבר כמה דקות בשקט?‏
אני באמצע העבודה.‏ אני עושה חזרות.‏
‏-‏ גם פה את עושה חזרות?‏ -‏ כן.‏
על כמה פרויקטים את עובדת במקביל?‏
נכון לעכשיו,‏ שלושה.‏
‏-‏ שלושה.‏ את בטח נורא עסוקה.‏ -‏ כן.‏
איך תמצאי זמן לצאת אתי לארוחת ערב?‏
ויט.‏.‏.‏
תקשיבי.‏ ברצינות.‏.‏.‏
אני חייב לבקש ממך
לשקול מחדש את מה שאמרת אמש.‏
אנחנו צריכים אותך פעם אחת אחרונה.‏
תני לנו רק עוד סצנה אחת.‏
אני מחוץ לעסק.‏
איימי,‏ מה.‏.‏.‏
מה אני יכול לומר?‏ מה את.‏.‏.‏
אשלם לך מאה אלף דולר.‏ לא עשרים,‏ מאה.‏
אין לך מאה אלף דולר.‏
את צודקת,‏ אני גר עם אימא שלי.‏
אבל התכנית הזאת תעבוד,‏ ואז יהיה לי הרבה יותר כסף.‏
ואני אתן לך מיליון.‏
‏-‏ אני לא רוצה את הכסף שלך.‏ -‏ בחיי.‏
אני לא רוצה את הכסף שלך.‏
מלכתחילה לא רציתי את הכסף שלך.‏
מה אני יכול לומר שישכנע אותך?‏
אין לך מושג מה מונח על כף המאזניים כאן.‏
יש לך בת,‏ נכון?‏
כן.‏
דיברנו על זה?‏
ספר לי על היום שבו היא נולדה.‏
מה?‏
איך הרגשת.‏
פחדתי.‏
פחדתי נורא.‏ הייתי מבועת.‏
אבל אז נתנו לי להחזיק אותה,‏
וחשתי תחושה מדהימה שלא הרגשתי מעולם.‏
אני לא יכול.‏.‏.‏
מה?‏ תשלים את המשפט.‏
זה נשמע.‏.‏.‏ מטופש.‏
לא,‏ זה לא נשמע מטופש.‏ למען האמת
זאת הפעם הראשונה שחשתי משיכה כלשהי כלפיך.‏
‏-‏ באמת?‏ -‏ כן.‏
הבטתי בה ו.‏.‏.‏
הבנתי שאני לא מרגיש אהבה.‏
אני הפכתי לאהבה.‏
היא לא מדברת אתי עכשיו.‏
היא מאשימה אותי בגירושים,‏ ולכן היא כועסת עליי.‏
ו.‏.‏.‏
זה מגיע לי.‏
אעשה אתך עסקה.‏
אם תצליח לקחת את כל.‏.‏.‏
הנחישות התוקפנית.‏.‏.‏
והפתיחות יוצאת הדופן שלך,‏
ולנצל אותן כדי לזכות מחדש בבתך.‏.‏.‏
אני אעשה את זה.‏
עשינו עסק.‏
את לא מרגישה את זה?‏
וואו.‏ תחזיר לי את היד שלי.‏
אבל את מרגישה את זה,‏ נכון?‏ את מרגישה?‏
‏-‏ אלה ניצוצות.‏ זה מה שזה.‏ -‏ להתראות,‏ ויט.‏
תכתובת מוגנת בחיסיון עורך דין-‏לקוח
חיוני שנשוחח בנוגע לעסקה עם "‏אומניקום"‏.‏
אם לא תגיב,‏ הדירקטוריון עשוי להטיל ספק בכשירותך.‏
היי!‏ מה המצב?‏
‏-‏ מה?‏ -‏ יש לך משהו לומר?‏
אתה רוצה לומר משהו?‏
כן,‏ יש הרבה דברים שאני רוצה לומר לך.‏
אז קדימה.‏ דבר!‏
אתה מבזבז זמן.‏
אני נותן לך מתנה,‏ ואתה מבזבז אותה.‏
הזמן לא מעניין אותי.‏
זה עונש מאסר!‏
אני לא רוצה את המתנה שלך!‏
כי לקחת את הזמן שלה.‏
יציאה
נו,‏ באמת.‏
באת לקחת אותי?‏
לא,‏ האוורד,‏ באתי לנסוע אתך ברכבת.‏
או-‏קיי.‏
אז.‏.‏.‏
יש תאומים ברחם,‏ בן ובת.‏
את מספרת בדיחה?‏
לא.‏ זה סיפור.‏
התאומים האלה מאושרים.‏
הם שבעים,‏ חם להם,‏ הם מרגישים מוגנים.‏
אבל המקום הולך ונעשה צר בעבורם,‏
והם מבינים שזה לא יכול להימשך לנצח.‏
אז הם מתחילים לחשוב,‏
"‏מה השלב הבא?‏
"‏מה אם נרגיש קור או בדידות?‏
"‏מה אם לא נישאר יחד?‏
"מה אם אין שום דבר אחר?‏"
אז הבת מביטה בחבל הטבור,‏
בצינור הזה שמזין ומשביע אותם.‏
הצינור שהם לא יכולים להעלות בקצה דעתם,‏
שמחובר למשהו אחר.‏
והיא אומרת,‏
"‏אין לנו הוכחות.‏
"‏זה כל מה שיש לנו"‏.‏
לא.‏
וואו,‏ זה עמוק.‏
כאילו,‏ החיים אחרי הלידה.‏
מעורר תקווה.‏
מה את רוצה?‏
למה את כאן?‏
כבר שמעתי את כל האמירות הנדושות שלך.‏
אני מבין,‏ אני יודע.‏
"‏היא נמצאת במקום טוב יותר"‏.‏
ו"‏הכול חלק מהתכנית הגדולה של היקום"‏.‏
גם את זה שמעתי.‏ והנה המשפט האהוב עליי:
"‏אלוהים הסתכל למטה וראה את השושנה היפה ביותר,‏
"‏יפה כל כך שהוא קטף אותה,‏
"‏כי רצה לשמור אותה בגן עדן,‏ לעצמו"‏.‏
ואז יש את המדע,‏ הגישה הביוצנטרית,‏
כולנו חיים ומתים ביקומים אינסופיים,‏
בעת ובעונה אחת.‏
והדת.‏ הנוצרים עם הגאולה שלהם,‏
והבודהיסטים עם הסמסרה,‏ וההינדים עם הסקרמנט ה-‏41.‏
ואל תשכחי את השירה.‏
הו,‏ השירה.‏
"‏המוות שונה מכל מה שאנו משערים
"‏וטוב יותר"‏.‏
וולט ויטמן.‏
ו"‏זעם.‏.‏.‏
"‏זעם על מות האור.‏
"‏אף כי החכמים בערוב ימיהם מכירים בצדקת החשכה"‏.‏
דילן תומאס.‏ וגם.‏.‏.‏
"‏חתור,‏ חתור,‏ חתור בסירה מעדנות במורד הזרם
"‏בעליזות,‏ בעליזות,‏ בעליזות,‏ בעליזות
"החיים אינם אלא חלום"
אני מבין.‏
אני מבין!‏
כל זה אומר,‏ ביסודו של דבר,‏
שאת חלק טבעי מהחיים,‏ שאיננו צריכים לשנוא אותך,‏
שאיננו צריכים לפחוד ממך.‏
אנחנו צריכים פשוט לקבל אותך,‏ נכון?‏
אני מבין,‏ אבל זה העניין.‏
הכול קשקוש אינטלקטואלי אחד גדול,‏
כי היא לא כאן,‏ אוחזת ביד שלי.‏
"‏הו,‏ אלוהים,‏ איזו עיר יפהפייה
"‏שנים-‏עשר שערים לעיר
"‏הללויה
"‏אמן,‏ אמן
"‏מי כל הילדים האלה
"הלבושים בלבן.‏.‏.‏"
היי,‏ האוורד.‏
את הולכת לבכות שוב?‏
אתה לא אוהב שאני עצובה?‏
‏-‏ את תמיד עצובה,‏ לא?‏ -‏ לא.‏
אני יכולה להיות גם דברים אחרים.‏ שמחה.‏
אני יכולה להיות מפתיעה ובלתי צפויה,‏ ו.‏.‏.‏
וסקסית וחמימה ומסתורית,‏ ו.‏.‏.‏
ובית.‏
אני יכולה להיות בית,‏ האוורד.‏ אתה זוכר?‏
אתה זוכר אותי?‏
תקשיבי.‏ תשמרי את הקשקוש על "‏רקמת החיים"‏ למישהו אחר.‏
זה לא קשקוש.‏
אני יודעת שאינך מאמין לי,‏ אבל אתה חייב לבטוח בי.‏
לבטוח בך?‏
‏-‏ לבטוח בך?‏ -‏ כן!‏
אני בטחתי בך!‏
ואת בגדת בי!‏
ראיתי אותך כל יום בעיניה,‏
ושמעתי אותך בקולה כשהיא צחקה,‏
והרגשתי אותך בתוכי כשהיא קראה לי "‏אבא"‏,‏
ואת בגדת בי!‏
שברת את לבי.‏
לא.‏
אני נמצאת בכל הדברים.‏
אני החושך והאור,‏ אני קרני השמש והסערה.‏
כן,‏ אתה צודק.‏ הייתי שם בצחוק שלה,‏
אבל אני גם כאן עכשיו,‏ בכאב שלך.‏
אני הסיבה לכול.‏
אין שום "‏למה"‏ מלבדי.‏
אל תנסה לחיות בלעדיי,‏ האוורד.‏
בבקשה.‏
העסקה עם "‏אומניקום"‏ כמעט סגורה.‏
מה עם האוורד?‏
הם מודעים למצב,‏
אבל נצטרך עדיין להוכיח שכשירותו של האוורד להצביע.‏.‏.‏
לקויה.‏
אני לא מאמינה שהגענו לכך.‏
כדאי שתאמיני.‏
יש לנו פגישה עם הדירקטוריון ביום חמישי.‏
התכנסנו כדי לתת לך הזדמנות להסביר את זה.‏
האוורד,‏ מה אתה עושה בסרטון הזה?‏
הזמן לא מעניין אותי.‏
זה עונש מאסר!‏
אני לא רוצה את המתנה שלך!‏
מה אתה עושה כאן,‏ האוורד?‏
כי לקחת את הזמן שלה.‏
האוורד?‏
את הולכת לבכות שוב?‏
את תמיד עצובה,‏ לא?‏
ומה קורה כאן?‏
תקשיבי.‏ תשמרי את הקשקוש על "‏רקמת החיים"‏ למישהו אחר.‏
לבטוח בך?‏
אני בטחתי בך!‏
נתתי לך הכול.‏.‏.‏
ואת בגדת בי!‏
ראיתי אותך כל יום
בעיניה,‏
ושמעתי אותך
בקולה כשהיא צחקה.‏
‏-‏ והרגשתי אותך בתוכי.‏.‏.‏ -‏ האוורד?‏
.‏.‏.‏ כשהיא קראה לי "‏אבא"‏.‏
האוורד?‏
את שברת את לבי.‏
האוורד,‏ אני צריך שתענה לי.‏ על מי אתה צועק בסרטון?‏
שמעתי את כל האמירות הנדושות שלך.‏ אני מבין,‏ אני יודע.‏
לא על "‏מי"‏.‏
‏-‏ ו"‏הכול חלק מהתכנית הגדולה של היקום"‏.‏ -‏ סליחה,‏ מה?‏
אני מבין.‏
האוורד,‏ אמרת משהו?‏
אני לא מדבר עם אנשים.‏
טוב,‏ זה ברור.‏ עם מי אתה מדבר?‏
האוורד,‏ עם מי אתה מדבר?‏
מספיק.‏
תודה.‏
הבהרת את טענתך.‏
כבה את זה.‏
שכרתם אנשים שיעקבו אחריי?‏
שיצלמו אותי?‏
זאת לא הייתה הכוונה בהתחלה.‏
זה מה שעשינו.‏
כן,‏ זה מה שעשינו.‏
עשינו הרבה יותר מזה,‏ האוורד.‏
האוורד,‏ אני כל כך מצטערת.‏
הרגשנו ש.‏.‏.‏
לא ידענו מה עוד לעשות.‏
‏-‏ קלייר.‏ -‏ לא,‏ אני לא יכולה להמשיך עם זה.‏
אני לא יכולה,‏ ויט.‏
תקשיב,‏ אני.‏.‏.‏
לא חשבתי שזה יעבוד.‏
‏-‏ באמת,‏ אני.‏.‏.‏ -‏ קלייר.‏
אני כל כך מצטערת.‏
‏-‏ בסדר.‏ -‏ האוורד.‏.‏.‏
ברור שמצבי הנפשי מעורער.‏
אולי זה המצב של כולנו.‏
אתם חושבים שלא שמתי לב?‏
קלייר.‏.‏.‏
הקדשת את כל חייך לסוכנות הזאת.‏
הפכת אותנו למשפחה שלך,‏
במקום להקים משפחה משלך.‏
עבדת כמו משוגעת,‏ בניסיון לחפות עליי,‏
ואני מעריך את זה.‏
תודה.‏
וסיימון.‏.‏.‏
עשית כמיטב יכולתך כדי להסתיר את מצבך,‏
אבל עברך הרפואי ידוע לי.‏
אני מניח שהפכתי מצב בלתי אפשרי ממילא
לגרוע עוד יותר מבחינתך.‏
אני מבטיח לך,‏
כל עוד אני כאן,‏
נדאג למשפחה שלך.‏
תודה.‏
ויט.‏
החבר הכי טוב שהיה לי אי פעם.‏
אבל אכזבת אותי,‏ אחי.‏
לא בגלל זה.‏ לא.‏
לא בגלל זה.‏
אתה לא זקוק לרשות ממנה,‏
כדי להיות אבא שלה.‏
אליסון היא הדבר הכי טוב שיש לך בחיים,‏
ומי יודע מה יקרה מחר.‏
אתה מבין אותי?‏
עשיתם את הדבר הנכון.‏
אני רוצה שהסוכנות שלנו תשרוד.‏
משהו צריך לשרוד.‏
טוב.‏.‏.‏
אחתום על המסמכים עכשיו.‏
אישור המכירה.‏
איפה המסמך השני?‏
זה שהתקשרת אליי שש פעמים כדי שאחתום עליו.‏
אני מניח שהבאת אותו.‏
אני מצטער,‏ האוורד.‏
זה המעשה הנכון.‏
אני אומר לכם,‏ זה המעשה הנכון.‏
סלח לי.‏
מה היה המסמך השני?‏
האוורד הפקיד חלק מהמניות שלו בקרן על שם בתו.‏
זה רק אישור חוקי שהיא כבר לא בין החיים.‏
אני צריך לשתות משהו.‏
אתה בסדר?‏
"‏אומרים שהזמן שלנו בגן עדן.‏.‏.‏
"‏שווה.‏.‏.‏
"‏להרף עין.‏.‏.‏
"‏מהזמן שלנו בעולם הזה"‏.‏
"‏לפעמים אני חושבת על אדם רץ.‏.‏.‏
"‏בשדה יפה מלא פרחי בר"‏.‏
מצאי את תורם הזרע שלך
"‏הוא כל כך מאושר,‏
"‏שקוע לגמרי במעשיו.‏
"‏אבל אז הוא מביט לאחור,‏
"‏כמו שנהג לעשות כשהיה רץ לפניי,‏
"‏בשדות תעופה או בקניונים או במקומות אחרים"‏.‏
"‏והוא מחייך"‏.‏
אלוהים.‏.‏.‏
"‏כי הרף העין שלו היה שארית חיי,‏
"‏ואני עומדת שם מאחוריו"‏.‏
זאת רק טיוטה ראשונית.‏
זה מקסים.‏
פשוט מקסים.‏
עוד מישהו רוצה לומר משהו?‏
טוב,‏ אני מניחה שסיימנו להערב.‏
תודה לכם.‏
"‏אופלה בגדי ספורט"‏,‏ תחנת הרכבת התחתית רחוב 181
סליחה.‏
היי!‏
אני לא מאמינה שהכרחת אותי לבוא לשכונה הזאת
עם 20,‏000 דולר במזומן.‏
מה תעשה עם הכסף?‏
כדאי שתחסוך אותו ללימודי משחק.‏ היית ממש טוב.‏
אני אקנה בו סמי פיצוציות.‏
או זה.‏
כן.‏
את תהיי אימא טובה יום אחד.‏
כן?‏
טוב,‏ לא סביר שזה יקרה.‏
החלטתי לוותר על האופציה המדעית,‏
ונראה שהזמן שלי עבר.‏
היה סוחר "‏אבק מלאכים"‏ ברחוב 187 שנתן לי את הספר "‏עולם חדש מופלא"‏.‏
קראתי אותו בנשימה עצורה.‏
הוא היה אבא שלי.‏
והייתה אישה חסרת בית,‏ שגרה מתחת לגשר יוניברסיטי הייטס.‏
שמה היה פלורה.‏
היא הייתה מטורפת לגמרי,‏ אבל סיפרה לי סיפורים נהדרים.‏
היא הייתה אימא שלי.‏
את מבינה,‏ קלייר,‏
הילדים שלך לא חייבים לבוא ממך.‏
הם עוברים דרכך.‏
אז לא הייתי מרים ידיים עדיין במלחמה נגד הזמן.‏
חשבתי שהזמן אינו קווי.‏
חשבתי שהוא אשליה.‏
אולי זה היה סתם קשקוש,‏ קלייר.‏
אולי זה היה רק משחק.‏
‏-‏ היי,‏ אליסון.‏ -‏ בואו נלך.‏
בחייך,‏ אליסון!‏
ניפגש כבר שם.‏
אני לא רוצה לדבר אתך,‏ אתה יודע את זה.‏
עזוב אותי במנוחה.‏
לא,‏ אני לא אעזוב אותך.‏
‏-‏ לא?‏ -‏ לא.‏
אני יודע שאת כועסת עליי,‏ וזה בסדר.‏
אני יכול לספוג את זה,‏ אבל אנחנו צריכים לדבר על זה,‏
כי זה מה שמשפחות עושות.‏
אני אבוא לכאן כל יום,‏
ואעשה לך בושות מול החברות שלך,‏ עד שתדברי אתי.‏
אז אתה תעקוב אחריי?‏
כן,‏ בעיקרון.‏
מה אם אוציא צו הרחקה נגדך?‏
אני לא חושב שתוכלי לעשות את זה.‏
אני אוציא מאימא את הסכום הדרוש.‏
לידיעתך,‏ זה בחינם.‏
אז אני אוציא ממך את הכסף.‏
אני אוהב אותך מאוד.‏
אימא אומרת שאתה מנצל את המילה הזאת לרעה.‏
לא כשאני אומר אותה לך.‏
תקשיבי.‏.‏.‏
אני לא יכול להטיס אותך למיין לארוחת צהרים,‏
או לאסוף אותך ב"‏טסלה"‏
ולהסיע אותך להתמחות אצל אנה וינטור,‏
או מה שלא עושים בשכונה הזאת.‏
אבל את ואני יכולים לשבת על ספסל בפארק,‏
לספר בדיחות ולבלות יחד לא רע.‏
אני לא מאמינה שאתה מתכוון לעקוב אחריי.‏
אבל.‏.‏.‏
רק שתדע,‏ מחר לומדים חצי יום.‏
אני אהיה כאן.‏
היי.‏
בבקשה.‏
חיכיתי זמן רב לרגע
שבו יכירו בכשרון שלי,‏ וזה היה הרגע הזה.‏
קהל של אדם אחד,‏
בסוד,‏ בלי מחיאות כפיים.‏
סיפרתי לאשתי.‏
איך היא הגיבה?‏
היא ידעה.‏
היא מתכוננת לקראת זה.‏
את יודעת,‏ כשהייתי צעיר יותר,‏ חשבתי.‏.‏.‏
אתה באמת רוצה לחיות עד גיל 100?‏
כמו צימוק מיובש.‏
והתשובה שלי עכשיו.‏.‏.‏
היא "‏כן"‏.‏
כי אז הבן שלי יהיה בן 70,‏
הבן שלו יהיה בן 40,‏
והבן שלו יהיה בן עשר.‏
ואני אהיה ראש השבט.‏
"‏סבאל'ה"‏.‏
הייתי יכול להתרגל לזה.‏
להתראות,‏ סבאל'ה.‏
הלוואי שהייתי יכול לראות את המחזה שלכם.‏
לא.‏ המחזה מת אחרי כל מה שקרה.‏
אבל מי יודע,‏
שום דבר לא מת באמת,‏ אם מסתכלים עליו בצורה הנכונה.‏
היי.‏
זה ערב חג המולד.‏
ואת לבד.‏
מבחירה.‏
אני יכול להרוס לך את זה?‏
האימא הכי טובה בעולם
בכית.‏
צפיתי בסרטון שצילמתי,‏ של הבת שלי.‏
היא רוקדת בו עם אבא שלה.‏
אני יכולה להראות לך אותו,‏ האוורד?‏
לבת שלי קראו אוליביה.‏
היא נפטרה מסוג נדיר של סרטן המוח
שנקרא גליובלסטומה רב-‏צורנית,‏
או בקיצור,‏ ג'י-‏בי-‏אם.‏
היא הייתה בת שש.‏
איך קראו לבת שלך,‏ האוורד?‏
"‏לו רק יכולנו להיות שוב זרים"‏.‏
איך קראו לבת שלך,‏ האוורד?‏
אני לא מסוגל.‏
תסובב אותי יותר מהר!‏
יותר מהר,‏ אבא!‏ יותר מהר!‏
האוורד.‏.‏.‏
אני מרגישה כמו ציפור.‏
תאמר את שמה.‏
מה היה שמה?‏
אוליביה.‏
שמה היה אוליביה.‏
איך היא מתה?‏
היה לה סוג נדיר של סרטן המוח
שנקרא גליובלסטומה רב-‏צורנית,‏
או בקיצור,‏ ג'י-‏בי-‏אם.‏
היא הייתה רק בת שש.‏
שמה היה אוליביה.‏
היה לה סוג נדיר של סרטן המוח שנקרא גליובלסטומה רב-‏צורנית,‏
או בקיצור,‏ ג'י-‏בי-‏אם.‏
היא הייתה רק בת שש.‏
השם של התינוקת שלנו היה אוליביה.‏
היא הייתה רק בת שש.‏
מה אתם עושים?‏
את מוכנה?‏
קדימה!‏
עכשיו נתחיל הכול מההתחלה.‏
את מוכנה?‏
נתחיל הכול מההתחלה.‏
את מאבדת מישהו?‏
סליחה?‏
את מי את מאבדת?‏
את הבת שלי.‏
רק זכרי לשים לב ליופי הנסתר.‏
יופי נסתר
תרגום: אולפני אלרום